Справа № 450/644/21 	Головуючий у 1 інстанції: Шергіна Ю. О. 	
Провадження № 22-ц/802/1141/21  Категорія: 37 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 вересня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л.В., Карпук А.К.,
розглянувши у порядку спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Кульчицьким Олександром Сергійовичем, на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16.12.2018 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «БМВ» НОМЕР_2, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «БМВ» НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні.
21.02.2019 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах матері загиблого ОСОБА_1 подало заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УНІКА» з усіма необхідними документами та отримало від відповідача листи за вих.№00282947 від 12.06.2019 р. та № 00338557 від 23.01.2020 р. про ухвалення рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача в загальному розмірі 93023,32 грн, в тому числі моральної шкоди у сумі 44 676 грн згідно із статтею 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». А також було вказано, що із зазначеної суми відшкодування моральної шкоди будуть утримані податки відповідно до податкового законодавства.
Позивач зазначає також, що в період з 19.06.2019 р. по 27.01.2020 р. на банківські реквізити ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» відповідач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 84 311 грн 50 коп., а не 93 023 грн 32 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень про виплату відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 .
Таким чином, відповідач безпідставно та незаконно, на думку позивача та її представника, відрахував з суми страхового відшкодування 18% податку на дохід з фізичної особи та 1,5 % військового збору чим порушив законні права та інтереси позивача, не виплативши у повному обсязі страхове відшкодування, що належить позивачу, і саме це змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» зобов`язана доплатити 8 711 грн 82 коп. (93 023 грн 32 коп.-84 311 грн 50 коп.=8 711 грн 82 коп.) позивачу ОСОБА_1 .
На підставі наведеного позивач просила суд стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на її користь невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 711 грн 82 коп.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду,  ОСОБА_1  через свого адвоката Кульчицького О. С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
В апеляційній скарзі вказує на те, що суд помилково не врахував подані позивачкою до матеріалів справи докази, зокрема копії платіжних доручень, з яких вбачається, що із нарахованих страхових виплат відповідач здійснив відрахування податку на дохід фізичної особи та військового збору, що не вправі був робити, оскільки згідно із законом страхові виплати не оподатковуються, оскільки вони не перевищували розмір заподіяної шкоди.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного письмового провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ПрАТ «СК «УНІКА» належним чином виконало покладені на нього обов`язки та діяло у відповідності з нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Колегія суддів не може погодитися з такими висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. 
Судом встановлено, що 16.12.2018 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «БМВ» НОМЕР_2, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «БМВ» НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні.
21.02.2019 р. ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подало заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері загиблого ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УНІКА» з усіма необхідними документами.
На підставі розглянутої заяви ПрАТ «СК «УНІКА» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 , вказавши, що загальна сума страхового відшкодування становитиме 93 023,32 грн, з них 44 676 грн - моральна шкода згідно зі ст. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування ЦПВВНТ3» з урахуванням ст. 36.3 Закону та із зазначеної суми будуть утримані податки відповідно до податкового законодавства України. Вказане підтверджується листом від 12.06.2019 за вих. № 00282947. 
Відповідно до наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що останнім здійснено відшкодування шкоди позивачу в період з 19.06.2019 р. по 27.01.2020 р. на банківські реквізити ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в загальному розмірі на суму 84311,50 грн.
Проте, суд першої інстанції помилково вважав, що відповідачем сплачено всю суму страхового відшкодування в розмірі 93023,23 грн, не взявши до уваги, що платіжне доручення від 19.06.2019 р. № 093790 на суму 8041,68 грн свідчить про те, що отримувачем є не ТОВ "ЮК "Відшкодування", а УК у Голосіївському районі, та призначення платежу - 101, прибутковий податок з фізичних осіб (а.с.85). Також платіжне доручення № 093791 від 19.06.2019 р. підтверджує переказ платником ПрАТ "СК "Уніка" отримувачу - УК у Голосіївському районі військового збору з доходів фізичних осіб суми 670,14 грн.(а.с.86).
Отже, сума 8711,82 грн надійшла не в користь позивачки ОСОБА_1 як страхова виплата, а була перерахована страховою компанією із загальної суми як податки і збори.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що в разі страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Відповідно до п.п.164.2.14 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю чи здоров`ю; б) відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним зобов`язання; в) пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування; г) суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом; ґ) виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України. Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування.
Отже, страхові відшкодування, що належало виплатити відповідачем позивачу, - не підлягали оподаткуванню.
Окрім того, оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом 4 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), згідно з пп"в" п.165.1.27 п.165.1 ст.165 якого, - до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума страхового відшкодування, отриманого за договором страхування від страховика - резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя в разі, якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. А саме норми зазначеного підпункту поширюються на суму страхового відшкодування, яка виплачується безпосередньо страховиком - резидентом фізичній особі (вигодонабувачу).
У постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду висловив такі правові висновки: всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з цим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, що підлягає до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), ПДВ не нараховується, окремим рядком не виділяється і страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, на підставі вищевикладеного та згідно з положеннями ст.165 Податкового Кодексу, страхове відшкодування є доходом, який не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому не підлягає оподаткуванню з доходів фізичних осіб та здійснюється виключно в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .
Отже, з наданих суду відомостей і доказів вбачається, що відповідач ПАТ «СК «УНІКА», ухвалюючи рішення про перерахунок позивачу коштів, припустився помилки при визначенні об`єкта оподаткування.
Загальні засади і порядок відшкодування моральної шкоди врегульований ЦК України. Однак в даній справі мова йде про виплату саме страхового відшкодування, яке регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р, який є спеціальним щодо вказаних правовідносин.
За змістом Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування має відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
ТОВ "Юридична компанія Відшкодування" в інтересах ОСОБА_1 не зверталась щодо виплати страхового відшкодування за межами ліміту страхових сум.
Виходячи з наведеного, страхові відшкодування, належні позивачу, не підлягають оподаткуванню, у зв`язку з чим відповідачем безпідставно при виплаті позивачу страхового відшкодування здійснено оподаткування вказаних виплат, внаслідок чого порушено права останньої, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 8711,82 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.
Окрім того, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн (908 грн (І інст.) +1362 грн (ІІ інст.)), оскільки позивачі у цій категорії справ звільнені від сплати судового збору при зверненні із позовом. 
       За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Кульчицьким Олександром Сергійовичем, задовольнити.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2021 року в даній справі  скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити. 
Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь ОСОБА_1 8711 (вісім тисяч сімсот одинадцять) гривень 82 копійки недоплаченої суми страхового відшкодування.
Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь держави витрати за сплату судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 вересня 2021 року.

Головуючий 

 
Судді