УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2021 року
м. Київ
справа № 398/1773/19
провадження № 61-5032ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», третя особа - первинна профспілкова організація Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», про поновлення на роботі, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» 
(далі - Олександрійське управління по експлуатації газового господарства 
ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз») та відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» 
(далі - ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз»), третя особа без самостійних вимог - первинна профспілкова організація Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (далі - ППО Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз») про поновлення на роботі.
На обґрунтування позову зазначав, що його звільнення є незаконним, так як йому не запропоновано працевлаштування на іншу вакантну посаду, також при його скороченні не було враховано принципу переважного права залишення на посаді, роботодавцем не проводилося порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників структурного підрозділу, а тому і не було враховано його переваг на залишення на роботі. Вважав необґрунтованим та недоцільним скорочення штату юридичного управління ВАТ «Кіровоградгаз», яке відбулося за рахунок штатної одиниці юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства. Окрім того, вказував, що роботодавцем порушено процедуру отримання згоди на його звільнення первинною профспілковою організацією, зокрема подання до комітету первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення провідного юрисконсульта управління було подано начальником Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» Соколовою С. В., яка не є роботодавцем ОСОБА_1 та не наділена повноваженнями представляти його інтереси у питаннях взаємодії з профспілковими органами в тому числі при проведенні звільнення.
Ураховуючи вищевикладене, просив визнати незаконним та скасувати наказ про припинення трудового договору (контракту) від 22 квітня 2019 року №97-к, визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» та поновити на зазначеній посаді 
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 13 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
25 березня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 
від 13 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду
від 04 лютого 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.
Частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - 
КЗпП України) передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом частини четвертої статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).
Відповідно пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
Відповідно до частини першої статті 42-1 КЗпП України, працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.
Судами встановлено, що з 04 січня 2011 року до 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 працював на посадах юрисконсульта та провідного юрисконсульта.
25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з скороченням чисельності працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
ОСОБА_1 попереджений про те, що займана ним посада провідного юрисконсульта з 26 квітня 2019 року скорочується, а тому він підлягає вивільненню - 25 квітня 2019 року. У попередженні зазначено, що у разі появи вакантних посад у штатному розписі позивачу буде запропоновано роботу на підприємстві. Вказане попередження ОСОБА_1 отримав 11 лютого 2019 року.
Вказані обставини свідчать про своєчасне попередження позивача про звільнення за два місяці.
Роботодавцем було запропоновано позивачу наявну вільну посаду, а саме контролера, яка відповідає досвіду, освіти, кваліфікації ОСОБА_1 , але позивач відмовився від даної пропозиції.
Скорочення посади провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» проведено згідно наказу голови правління товариства 
від 23 січня 2019 року №77/к «Про скорочення штату». Пунктом 1.2. даного наказу внесено зміни до штатного розпису чисельності працівників Олександрійське управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» на 2019 рік, скоротивши 
з 26 квітня 2019 року посаду провідного юрисконсульта - 1 штатна одиниця.
15 лютого 2019 року ППО Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» на засіданні вирішив надати згоду на звільнення працівників, зокрема 
ОСОБА_1 та порушив питання про необхідність звернення до керівництва ВАТ «Кіровоградгаз» стосовно збереження на підприємстві посад, зокрема юрисконсульта.
Згідно з наказом голови правління ВАТ «Кіровоградгаз» від 21 травня 
2019 року №485/к «Про внесення змін до штатного розпису», введено до штатного розпису Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» посаду провідного юрисконсульта - 0,5 штатної одиниці.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 травня 2016 року № 6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі правильно встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що роботодавець належно виконав вимоги законодавства України щодо працевлаштування працівника у травні 2019 року та пропонував йому наявну на підприємстві роботу при скороченні у квітні 
2019 року, тобто вакантну посаду - контролера, яку працівник міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, але він не прийняв пропозицію, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 761/3694/15-ц провадження 
№ 61-89ск17. 
Також судами встановлено, що згідно з наказом від 23 травня 2019 року №149-к ОСОБА_1 було прийнято на роботу на підставі поданої ним заяви на посаду провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» з неповним робочим днем, згідно штатного розпису.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги  ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 рокута відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд уже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.
Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», третя особа - первинна профспілкова організація Олександрійського управління по експлуатації газового господарства відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», про поновлення на роботі, відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
 
С. Ю. Бурлаков
 
М. Є. Червинська