ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 362/4466/20                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Петриченко Миколи Миколайовича Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову відповідача серії АС 0000091868 від 10.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що в оскаржуваній постанові не зазначено особу, якою вчинено адміністративне правопорушення, вказано про зупинку транспортного засобу у певному місці, але не зазначено, ким цю зупинку здійснено. Вказує, що вона є власником зазначеного у спірній постанові транспортного засобу, але це не є достатньою підставою для притягнення останньої до відповідальності в силу рішення Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010, разом з цим, у постанові не міститься жодного посилання на статтю 14-2 КУпАП. Крім того, позивач наголошувала, що при оформленні матеріалів адміністративної справи не проводилися заміри відстані.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апелянт наголошує, що матеріали фотофіксації не містять результату заміру відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення та з даних матеріалів неможливо встановити відстань у метрах та зіставити результати з лімітом у 30 метрів, що передбачено п. 15.9.е ПДР України.
Перевіривши повноту встановлення судом попередньої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 10.07.2020 головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Подільського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Петриченко М.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серії АС № 0000091868 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП  та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.
За змістом постанови 10 липня 2020 року о 09 год. 56 хв. транспортний засіб Volkswagen Polo НОМЕР_1 (відповідальна особа ОСОБА_1 ) зупинено ближче 30 м від посадкового майданчику маршрутних засобів,  чим порушено пункт 15.9. «е»  ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП  .
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.
За приписами частини 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
У відповідності до  статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього  Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України «Про дорожній рух», встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.9.  Правил дорожнього руху  передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпункту «е»   пункту 15.9. Правил дорожнього руху  зупинка забороняється  ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Частиною 3  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП)  передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Підпунктом «е» пункту 2 частини 3  статті 265-4 КУпАП  визначено, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.
Стаття 279-1 КУпАП  визначає особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
У відповідності до частини 1  статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у  частині першій  статті 14-2  цього Кодексу.
За приписами частини 1  статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно з частиною 5  статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до  статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статі 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно примітки до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Звертаючись до фактів цієї справи, колегія суддів зазначає, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення інспектором з паркування здійснено фото фіксацію обставин порушення правил зупинки.
Фото матеріали, отримані під час фотозйомки правопорушення, долучені до матеріалів справи як позивачем з позовною заявою, так і відповідачем з відзивом на позовну заяву.
Із вказаних фотографій чітко вбачається, що транспортний засіб позивача здійснив зупинку ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що підтверджується дорожньою розміткою.
Зазначене, на переконання колегії суддів, вказує на відсутність необхідності в замірюванні відстані для того, щоб встановити факт зупинки транспортного ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.
При цьому, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин позивач суду не надала.
Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17.
В свою чергу, оскаржувана постанова містить ідентифікаційні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото фіксацію, тобто, вона відповідає вимогам  статті 283 КУпАП.  
Таким чином, наявні у матеріалах справи фото матеріали з місця події підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, тому є належними та допустимими доказами в розумінні  КУпАП, які доводять наявність адміністративного правопорушення.
Колегія суддів також зазначає, що приміткою до статті 122 КУпАП визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у  частині першій  статті 14-2  цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених  абзацом третім  частини першої статті 279-3  цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Встановивши відповідальну особу - ОСОБА_1 , за якою зареєстрований транспортний засіб Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечується позивачем, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідало вимогам закону,. В свою чергу, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

                                   суддя                                        О.М.Оксененко