Дата документу 12.08.2021 Справа № 317/3782/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 317/3782/20 Головуючий у 1 інстанції Яркіна С.В.
Провадження №22ц/807/2050/21                           Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 серпня 2021 року        м. Запоріжжя
       Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого:        Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
        Крилової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування своїх вимог зазначали, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 15 серпня 2018 року підписав заяву № б/н.
Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.
При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 
На підставі вищенаведеної заяви, відповідно до виявленого бажання ОСОБА_1 , останньому було відкрито кредитний рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну Умов кредитування та обслуговування картрахунку. 
У подальшому, відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 24 жовтня 2018 року, отримав картку типу Преміальна картка World Black Edition (кредитний ліміт до 200000 грн.). 
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення та ініціативою Банку. 
АТ КБ «ПриватБанк» у позові зазначали, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 28 жовтня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 119967,43 грн., з яких заборгованість за поточним тілом кредиту – 92427,80 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14883,46 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками – 6192,38 грн.; заборгованість за простроченими відсотками – 6463,79 грн.; заборгованість по тілу кредиту – 26440,04 грн.; 0 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 – о грн..; нарахована пеня - 0 грн.; нараховано комісії – 0 грн.
Посилаючись на наведені обставини, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором про надання послуг № б/н від 15 серпня 2018 року  у розмірі 119967,43 грн. станом на 28 жовтня 2020 року та 2102 грн. судових витрат.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 107311,26 грн. за кредитним договором № б/н від 15 серпня 2018 року, яка складається з: 107311,26 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 92427,80 грн. – заборгованість за поточним тілом кредиту, 14883,46 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 1880,25 грн. В іншій частині позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених вимог щодо стягнення відсотків, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просять рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог, а в іншій частині рішення залишити без змін. 
У доводах апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає що суд не врахував усі обставини справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за відсотками, оскільки з моменту підписання відповідачем анкети-заяви, між Кредитором і Позичальником було укладено кредитний договір в порядку ч. 1 ст.634 ЦК шляхом приєднання Позичальника до запропонованого Кредитором договору (умов кредитування). Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника та Умовах та Правилах надання банківських послуг. Крім того, з Анкетою-заявою АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду першої інстанції копію довідки про надання інформації щодо умов кредитування («паспорт споживчого кредиту»), особисто підписану Відповідачем, в якій зазначено: відсоткова ставка за користування кредитом, відсоткова ставка, що застосовується при невиконанні зобов`язань, у тому числі за ст. 625 ЦК України; розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, інші умови, обов`язковість яких передбачена Законом України «Про захист прав споживачів» та ЦК України. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Проте, суд на вказаний доказ, який долучено до позовної заяви, уваги не звернув. Натомість цілком безпідставно вважав стягнення заборгованості за процентами та неустойкою необґрунтованим, оскільки вони нібито не встановлені умовами договору.
Також в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначають, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, враховуючи, що при укладанні договору відсоткова ставка була визначена сторонами, про що зазначено у Довідці, підписаної клієнтом. З урахуванням наявності в матеріалах справи довідки про умови кредитування, підписаної позичальником, зокрема, з розміром відсоткової ставки та штрафів, правові висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 не можуть бути застосовані. Натомість, Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-п, зокрема зазначив, що суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Своїм правом на подання відзиву, передбаченим ст. 360 ЦПК України, ОСОБА_1 не скористався, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає ерегляду рішення суду першої інстанції.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення суду щодо незадоволених вимог (заборгованість за нарахованими відсотками – 6192,38 грн.; заборгованість за простроченими відсотками – 6463,79 грн.), апеляційний суд не перевіряє законність рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка не оскаржується.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Так, встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалам справи, що 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій зазначена згода позичальника, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписом у Анкеті-заяві відповідач також засвідчив, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 26-27).
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток Platinum, World Black Edition, Infinite, World Elate, VISA Signature та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані (а.с. 31-79).
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 15 серпня 2018 року станом на 28 жовтня 2020 року складає: 119967,43 грн., з яких заборгованість за поточним тілом кредиту – 92427,80 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 14883,46 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками – 6192,38 грн.; заборгованість за простроченими відсотками – 6463,79 грн.; заборгованість по тілу кредиту – 26440,04 грн.; 0 грн. – заборгованість за нарахованими відсотками; за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 – о грн..; нарахована пеня - 0 грн.; нараховано комісії – 0 грн. (а.с. 10-12).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що у Анкеті-заяві позичальника від 15 серпня 2018 року відсутні умови договору про плату за користування кредитними коштами, тобто сторонами кредитного договору процентна ставка за користування кредитом не обумовлена, а доказів на підтвердження зворотного позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано. Зокрема, не доведено, що Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток Platinum, World Black Edition, Infinite, World Elate, VISA Signature та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними у момент підписання Анкети-заяви.
Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом. Позивач не надав суду доказів, що редакція Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку діяла на момент підписання Анкети-заяви позичальником.
Отже, за відсутності конкретних запропонованих відповідачу Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відсутності у підписаній відповідачем Анкеті-заяві умов про сплату процентів за користування кредитними коштами, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані банком Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток Platinum, World Black Edition, Infinite, World Elate, VISA Signature та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладення з відповідачем кредитного договору.
Вказані висновки узгоджуються з висновками щодо застосування норм права, які регулюють подібні спірні правовідносини, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Доводи апеляційної скарги про те, що 24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту, що свідчить про погодження всіх істотних умов договору, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки анкета-заява не містить відомостей про те, яку саме картку отримав відповідач, кредитний ліміт, тоді як паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту Platinum, World Black Edition, Infinite, World Elate, VISA Signature. Зазначене, позбавляє суд встановити дійсні обставини справи, перевірити розрахунок заборгованості, та дійти обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості.
Крім того, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 08 листопада 2018 року. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Отже, доводи апеляційної скарги про передбачене умовами укладеного кредитного договору право банку на нарахування процентів за користування кредитними коштами не ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та доказах, які містяться в матеріалах справи.
Таким чином, за відсутності у позивача права на нарахування плати за користування кредитом (процентів) суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги про стягнення заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню.
При цьому, колегія суддів також звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній зазначає, що визнає позов у повному обсязі, та просить суд розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. 104).
Колегія суддів вважає за необхідними зазначити, що факт визнання позову відповідачем не може бути прийнятий за обставину, достатню для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Так, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 206 ЦПК України).
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
Із системного аналізу положень ст. 206 ЦПК України вбачається, що визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати належну правову оцінку наявним у справі доказам, та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості.
Таким чином, за відсутності домовленості між сторонами про розмір процентів за користування кредитом, законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення боргу за відсотками, який утворився внаслідок безпідставного зарахування банком, суд першої інстанції не знайшов, з чим колегія суддів повністю погоджується.
Окрім того, суд має виходити з того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Одночасно необхідно враховувати, що обов`язковим є дотримання судом правила частини другої цієї статті про те, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем,  суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, подавши 03 березня 2021 року заяву про визнання позову, в цей день не з`явився в судове засідання, у зв`язку з чим, суд не роз`яснював йому наслідки подання такої заяви. Відповідні застереження також відсутні в заяві ОСОБА_1 , а отже, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв вказану заяву з обмеженням у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, докази, які містяться в матеріалах справи, та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, як підстави для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.
Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення заявником норм процесуального закону.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, відмовивши у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом. Підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги немає.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,- 

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 березня 2021 року у цій справі - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 12 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: