Ухвала
 
19 серпня 2021року
м. Київ
 
справа № 265/5498/20
провадження № 61-5382св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Донецького національного медичного університету про визнання незаконними рішень, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційними скаргами Донецького національного медичного університету та Міністерства охорони здоров`я України на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 04 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року та за касаційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 22 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив  визнати незаконними рішення наглядової ради Донецького національного медичного університету (далі - ДНМУ) про висловлення недовіри ректору ДНМУ за дії або бездіяльність, що призвели до кадрових, фінансових та репутаційних втрат ДНМУ, оформлене протоколом № 2 засідання наглядової ради ДНМУ               від 29 травня 2019 року; про внесення на розгляд вченої ради ДНМУ, конференції трудового колективу та засновнику закладу вищої освіти - Міністерству охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) подання про відкликання з посади ректора ДНМУ ОСОБА_1 та припинення дії контракту у зв`язку із втратою довіри; визнати незаконним рішення конференції трудового колективу про дострокове відкликання з посади ректора ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним статуту ДНМУ та умов контракту, втратою до нього довіри, викладене в протоколі № 1 конференції трудового колективу ДНМУ від 29 жовтня 2019 року; визнати незаконним та скасувати наказ МОЗ України від 05 серпня    2020 року № 37-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на роботі на посаді ректора ДНМУ; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 серпня 2020 року до моменту ухвалення рішення у справі.
 
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області рішенням                 від 04 грудня 2020 року позов задовольнив. Визнав незаконним рішення наглядової ради ДНМУ про висловлення недовіри ректору ДНМУ             ОСОБА_1 за дії або бездіяльність, що призвели до кадрових, фінансових та репутаційних втрат ДНМУ, оформлене протоколом № 2 засідання наглядової ради ДНМУ від 29 травня 2019 року. Визнав незаконним рішення наглядової ради ДНМУ про внесення на розгляд вченої ради ДНМУ, конференції трудового колективу та засновнику закладу вищої освіти - МОЗ України подання про відкликання ОСОБА_1 з посади ректора ДНМУ та припинення дії контракту у зв`язку із втратою довіри. Визнав незаконним рішення конференції трудового колективу про дострокове відкликання ОСОБА_1 з посади ректора у зв`язку з порушенням ним статуту ДНМУ та умов контракту, втратою до нього довіри, викладене в протоколі № 1 конференції трудового колективу ДНМУ від 29 жовтня 2019 року. Визнав незаконним та скасував наказ МОЗ України           від 05 серпня 2020 року № 37-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновив ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ. Стягнув з ДНМУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період                   з 20 серпня 2020 року до 04 грудня 2020 року в розмірі 105 765,75 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Допустив до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді ректора ДНМУ та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2020 року, в якому просив вжити заходів забезпечення виконання цього судового рішення шляхом заборони МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення ректора ДНМУ та укладати контракт з ректором ДНМУ за результатами конкурсу (виборів) на зайняття посади ректора ДНМУ до моменту виконання вищезазначеного рішення суду у цій справі.
 
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області ухвалою                      від 22 грудня 2020 року заяву задовольнив. Заборонив МОЗ України та його посадовим особам видавати наказ про призначення ректора ДНМУ та укладати контракт з ректором ДНМУ за результатами конкурсу (виборів) на зайняття посади ректора ДНМУ до моменту виконання рішення суду у справі                                  № 265/5498/20.
 
Донецький апеляційний суд постановою від 04 березня 2021 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 04 грудня 2020 року залишив без змін.
 
Донецький апеляційний суд постановою від 04 березня 2021 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 22 грудня 2020 року залишив без змін.
 
У березні 2021 року ДНМУ подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 04 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову                        в повному обсязі.
 
У квітні 2021 року МОЗ України подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 04 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову                        в повному обсязі.
 
У квітні 2021 року МОЗ України також подало до Верховного Суду касаційну скаргу, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення виконання рішення суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДНМУ та витребувано цивільну справу із суду першої інстанції.
 
12 травня 2021 року справа № 265/5498/20 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалами Верховного Суду від 13 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами МОЗ України.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;               2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції               в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд              у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Донецького національного медичного університету про визнання незаконними рішень, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційними скаргами Донецького національного медичного університету та Міністерства охорони здоров`я України на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 04 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року та за касаційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області                   від 22 грудня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	В. М. Коротун