ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1219/21 Справа № 212/4938/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 липня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Колесника Д.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні 00 коп. на користь держави.
        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 27 травня 2021 року о 12 годині 17 хвилини по вул. Ракітіна біля будинку 21 в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. На вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, порушивши п. 2.5 ПДР України. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00177. 

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Колесник Д.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровська від 23 червня 2021 року, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Стосовно апеляційних вимог вказує на те, що постанова суду першої інстанції винесена без дослідження всіх доказів на предмет їх належності та допустимості та без оцінки всіх доводів ОСОБА_1 , а в основу звинувачення судом взято незаконний та складений з порушенням вимог КУпАП без будь — яких законних підстав, протокол про адміністративне правопорушення від 27 травня 2021 року та додані до нього докази, які також оформлені з порушенням, містять суперечності між собою.
       Зазначає, що суд першої інстанції встановлював лише докази щодо факту відмови від проходження огляду, проте наявність факту керування транспортним засобом та наявність ознак з якими керував ОСОБА_1 не досліджував взагалі.
       Акцентує увагу на тому, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не перебував у русі, а був припаркований на узбіччі.
       Працівниками поліції не було встановлено жодних ознак наркотичного сп`яніння.
       Звертає увагу на те, що працівник поліції не вчинив жодних дій для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 та не прохав його виконати будь — які рухи, не здійснював огляд зіниць.
       Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не досліджував дотримання поліцейським порядку направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, наявність направлення, а лише формального послався на дотримання вимог Інструкції.
        Вказує на те, що працівниками поліції не було направлено у встановленому порядку ОСОБА_1 на медичний огляд, про що свідчить відсутність направлення на огляд згідно форми, передбаченої Інструкцією в якому мало бути зафіксовано час направлення на огляд, ознаки стану сп`яніння, які були виявлені поліцейським, тому ОСОБА_1 , бажаючи довести свою невинуватість, пройшов огляд на стан сп`яніння у КЗ “Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР” та надав висновок до суду.
       Зауважує, що письмові пояснення свідків не є бланками встановленого зразка.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судовому засіданні адвокат Колесник Д.Ю. діючий в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  дотримався цих вимог закону в повному обсязі. 
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       Винність  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами вчинення адміністративного правопорушення та зібраними у відповідності з нормами КУпАП по справі доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які вказали, що 27.05.2021 року були запрошені працівниками поліції в якості свідка для складання протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку в лікаря - нарколога КП КБЛПО ДОР для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками у відповідності до ст.. 63 КУ та ст.. 268 КУпАП.; рапортом інспектора патрульної поліції від 27.05.2021 року в якому зазначено, що під час патрулювання було виявлено транспортний засіб «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Водій відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння; довідкою відділення адміністративної практики полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 28.05.2021 року відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ; відеозаписом переглянутим у судовому засіданні, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому порядку. інспектор патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі за адресою. На пояснення водія, що він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, працівник поліції пояснив, що вони не стверджують, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а лише вбачають ознаки, а тому, згідно чинного законодавства водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння у запропонованому медичному закладі. В подальшому, працівниками поліції було залучено двох свідків, в присутності яких працівник поліції пояснив, що ними було зупинено водія за порушення ПДР України і під час спілкування з водієм, у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. В присутності свідків працівник поліції знову запропоновував водієві пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій повідомив, що він відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, на що інспектор поліції повідомив, що за фактом відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.
       Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
       Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:
       - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
       За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
       Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.
       В пункті 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінета Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Доводи апелянта з приводу того, що автомобіль «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 не був у русі, а перебував на узбіччі є необґрунтованими, оскільки з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль патрульної поліції їде за автомобілем «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та після повороту праворуч, автомобіль «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 зупиняється на узбіччі.
       Хибними є доводи апелянта і з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки спростовуються матеріалами справи.
       Суд першої інстанції цілком обґрунтовано не взяв до уваги медичний висновок №850 від 27 травня 2021 року в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, оскільки останній притягнутий до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що має самостійний склад адміністративної відповідальності, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Такими, що ґрунтуються на вимогах закону є і висновки суду з приводу того, що Інструкція “про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року” не передбачає самозвернення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у тому числі, враховуючи й те, що поліцейський зобов`язаний здійснити його доставку в приміщення такого закладу. 
       За таких обставин винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження зібраними доказами, що містяться у матеріалах справи у відповідності зі ст. 251, 252 КУпАП.
       Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
       Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
       В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).         
       Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
               
               Апеляційну скаргу адвоката Колесника Д.Ю. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
               Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року- залишити без змін.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко