Номер провадження: 22-ц/813/6805/21 
Номер справи місцевого суду: 522/17460/20
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2021                                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,                
учасники справи: 
позивач – Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради,
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа– Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк»,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у складі судді Науменко А.В., 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», про стягнення грошової компенсації в розмірі 171 074,80 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що рішенням міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, або брали участь у бойових діях на території інших держав №38 від 20.09.2018, ОСОБА_1 призначена грошова компенсація у розмірі 1 385 354,63 грн. 19.10.2018 ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок в Одеському обласному управлінні АТ «Державний ощадний банк України» та надав реквізити до управління. Платіжним дорученням №1 від 14.08.2019 з призначенням платежу «Субвенція на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб», Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради перераховано Одеському обласному управлінню АТ «Державний ощадний банк України» грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення в сумі 1 385 354,63 грн. для зарахування її на рахунок ОСОБА_1 . Під час перевірки фактичного придбання житла протягом року з моменту отримання грошової компенсації, управлінням було виявлено, що грошова компенсація, яка призначена рішенням міської комісії на придбання житлового приміщення у сумі 1 385 354,63 грн., була використана в порушення вимог Порядку, а саме без отримання письмової згоди управління на перерахування коштів. За період з 14.08.2019 по 25.06.2020 ОСОБА_1 було перераховано ТОВ «Кадорр-Каманіна» 1 214 279,83 грн. Кошти у сумі 171 074,80 грн. не було використано на оплату зазначеного договору, тобто вони не були використані за цільовим призначенням. Таким чином, зазначена грошова компенсація була перерахована продавцю ТОВ «Кадорр-Каманіна» лише у сумі 1 214 279,83 грн. за вищезазначений період, залишок невикористаних коштів у сумі 171 074,80 грн., ОСОБА_1 отримав не правомірно, тобто без достатньої правової підстави, що суперечить нормам Порядку.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не доведено факту використання коштів за цільовим призначенням, та не надано необхідних доказів на підтвердження того, що кошти у сумі 171 074,80 грн. були спрямовані на придбання житла.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.
Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.
Матеріали справи свідчать, що 20.09.2018 рішенням міської комісії з розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, або брали участь у бойових діях на території інших держав №38 від 20.09.2018 ОСОБА_1 призначена грошова компенсація у розмірі 1 385 354,63 грн. 
19.10.2018 ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок в Одеському обласному управлінні АТ «Державний ощадний банк України» та надав реквізити до управління. 
16.11.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «КАДОРР КАМАНІНА» було укладено договір купівлі - продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №2-16-3/48 та в той же день 16.11.2018 ОСОБА_1 здійснено перший внесок за вказаним договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна у розмірі 49 999,88 грн. (еквівалент 1785,71 доларів США) за рахунок власних заощаджень.
19.11.2018 ОСОБА_1 здійснив другий внесок за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 16.11.2018 №2-16-3/48 у розмірі 21 840,69 грн. (еквівалент 781,42 доларів США) за рахунок власних заощаджень
19.02.2019 ОСОБА_1 підписав договір про надання споживчого кредиту з АТ «ІДЕЯ БАНК» за кредитним договором від 19.02.2019 №206.00303.004936857 на суму 68338,00 грн.
19.02.2019 ОСОБА_1 уклав договір позики №19/02 із ОСОБА_2 на суму 102736,80 грн.
20.02.2019, 21.02.2019, 22.02.2019, 25.02.2019, 17.05.2019 ОСОБА_1 здійснював подальші внески за договором купівлі-продажу майнових прав від 16.11.2018 №2-16-3/48 у розмірі: 49999,99 грн; 49999,99 грн; 49999,99 грн, 29882,70 грн, 43658,69 грн, що підтверджуються складеними ТОВ «КАДОРР КАМАНІНА» квитанціями до прибуткових касових ордерів від 20.02.2019 №1576; від 21.02.2019 №1598; від 22.02.2019 №1627; від 25.02.2019 №1640; від 17.05.2019 №4310; від 20.08.2019 №7244.
Платіжним дорученням №1 від 14.08.2019 з призначенням платежу «Субвенція на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб», Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради було перераховано Одеському обласному управлінню АТ «Державний ощадний банк України» грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення в сумі 1 385 354,63 грн. для зарахування її на рахунок ОСОБА_1 .
Після отримання 14.08.2019 відповідачем грошової компенсації у розмірі 1 385 354,63 грн., відповідач перерахував ТОВ «Кадорр-Каманіна» 1 214 279,83 грн, що вбачається з квитанцій №7244 від 20.08.2019 на суму 43064,96 грн, а також від 19.08.2019 на суму 1171214,87 грн.
Решта від отриманої грошової компенсації у розмірі 171 074,80 грн не була перерахована на рахунок ТОВ «КАДОРР КАМАНІНА», проте вищенаведені квитанції до прибуткових касових ордерів підтверджують внесення коштів на покупку квартиру на суму 295382 грн до перерахування коштів.
Враховуючи те, що вартість квартири за договором остаточно визначена в розмірі 58718,88 доларів США, що еквівалентно 1509661,80 грн, і саме в такому розмірі перераховано кошти на її покупку, відсутні докази про нецільове витрачання коштів. 
Перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 позивачем 14.08.2019, тобто через 299 днів після відкриття поточного рахунку і виділення Департаментом відповідачу грошової компенсації на придбання житла - 20.09.2018, було підставою для оплати коштів за договором за рахунок заощаджень, норми права, які б забороняли здійснення таких дій відсутні, правове значення має використання коштів на покупку житла, у цій справі зазначене не спростовано.
Крім того, п.п.19,20 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затв. Постановою КМ України від 28.03.2018№214, визначено, що у разі прийняття рішення про призначення заявнику грошової компенсації комісія визначає її розмір виходячи з таких нормативів норми жилої площі на кожного із членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, віднесеного до однієї категорії, з урахуванням особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, якщо він перебував на квартирному обліку разом із членами своєї сім`ї; норми жилої площі на особу з інвалідністю та кожного члена її сім`ї, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 21 цього Порядку; норми загальної площі на членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, які належать до однієї категорії, або на сім`ю особи з інвалідністю; додатково - 10 кв. метра жилої площі на кожного члена сім`ї заявника, який є особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю (з урахуванням заявника).
       При цьому враховується опосередкована вартість спорудження 1 кв. метра загальної площі житла в населеному пункті, в якому заявник перебуває на квартирному обліку на день звернення за грошовою компенсацією, визначена Мінрегіоном відповідно до Порядку визначення та застосування показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України.Отже, компенсація вартості житла є соціальною гарантією для певної категорії населення і не залежить від вартості житла за договором, а розраховується виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, відтак компенсація може бути меншою за суми договору, що допускає можливість сплати різниці за рахунок коштів заявника. 
       Підставою для повернення коштів, виходячи зі змісту Порядку, може бути лише зайва оплата, якщо вартість житла є меншою, ніж компенсація.
Зважаючи на викладене, а також те, що доводи апеляційної скарги про нецільове використання коштів спростовуються наданими квитанціями, які підтверджують факт здійснення оплат за договором, справжність викладеного в квитанціях не спростована, тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що фактично цільове призначення отриманої ОСОБА_1 суми грошової компенсації не змінилося, грошова компенсація у повному розмірі була спрямована на придбання ОСОБА_1 житла.
Відтак, апеляційний суд вважає, що судом з`ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                      

            Судді: