Справа № 127/20663/20
Провадження № 22-ц/801/1658/2021
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року	Справа № 127/20663/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
       головуючого Сопруна В.В.,
       суддів Стадника І.М., Якименко М.М., 
       за участю секретаря судового засідання: Кузьменка Б.І.
           за участю сторін: представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» - Сакун О.А., ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 ,         розглянувши цивільну справу №127/20663/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2021 року, яке ухвалене суддею Іщук Т.П. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області о 14 год 07 хв, повний текст складено 31 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог.
ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивувало тим, що 01 серпня 2019 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір страхування №324/19-Т/В, відповідно до умов якого страховик взяв зобов`язання щодо компенсації пошкоджень або знищення автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП. 04 вересня 2019 року в м. Вінниця по вул. Чорновола сталася ДТП за участі автомобіля «Opel Astra», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Позивач, відповідно до умов договору страхування, відшкодував ОСОБА_3 520 000,00 грн у порядку виплати різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП (1000000,00 грн) та вартістю автомобіля в пошкодженому стані (430000,00 грн), адже автомобіль є фізично знищеним, з врахуванням розміру франшизи в 50000,00 грн. З посиланням на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач вважає про наявне право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки. Одночасно позивач зазначає, що такою особою є, зокрема і ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», адже цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована цим страховиком. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» здійснило страхове відшкодування на рахунок позивача в розмірі 98000,00 грн у межах ліміту відповідальності (з врахуванням розміру франшизи в 2000,00 грн). Таким чином невиплаченою сумою є 422000,00 грн (520000,00 грн - 98000,00 грн), яка має бути відшкодована відповідачем. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 422000,00 грн майнової шкоди та 6330,00 грн сплаченого судового збору (а. с. 1-3).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2021 року у задоволені позову ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», відмовлено.
     Суд першої інстанції, виходив із того, що  позивачем не доведена обставина наявності в діях ОСОБА_1 вини у спричиненні ДТП, яка відбулася 04 вересня 2019 року, що в свою чергу виключає можливість стягнути з останнього на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» розмір виплаченого страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
У червні 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та постановити нове, яким задовольнити позов.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з умовами договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 520000 грн. 
Розмір фактично понесених витрат ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» по цьому страховому випадку становить 520000 грн та саме на вказану суму до позивача перейшло право вимоги.
Крім того, посилається на те, що 26.09.2019 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Проте в результаті слідчих дій було встановлено, що безпосередньо причиною даної ДТП стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.1.5 13.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку із наслідками даної ДТП.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.01.2020 року провадження за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у відповідності до п.7 ст.247 КУпАП у якій зазначено, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення по п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною.
З правового висновку викладеного у постанові Верховного суду від 07.02.2018 року по справі №910/18319/169, що застосування даної норми можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
       Суд першої інстанції належним чином не перевірив законність та обґрунтованість вимог, заявлених у позові, не надав належної оцінки обставинам та не дослідив доказів, на які посилався позивач, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Позиція апеляційного суду.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.
       Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає. 
       Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
        ОСОБА_3 є власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», 2018 року випуску, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сер. НОМЕР_3 від 01 серпня 2018 року (т.1 а.с.24).
       01 серпня 2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладений договір страхування наземного транспорту №324/19-Т/В, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та майном, зазначеним у розділі 5, 6 цього Договору. Відповідно до розділу 5 договору від 01 серпня 2019 року застрахованим майном є транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», 2018 року випуску, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 . Страховими ризиками визначено викрадення транспортного засобу, збитки внаслідок ДТП та збитки внаслідок інших подій. Загальна страхова сума становить 1000000,00 грн. Розмір франшизи у випадку повної загибелі ТЗ становить 50000,00 грн. Строк дії договору - з 03 серпня 2019 року по 02 серпня 2020 року. 

Крім того, відповідно до п. 22.1 Договору, страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання подій за страховими ризиками, що наведені в п. 22.2 договору. Відповідно до п. 22.2 договору, збитки внаслідок ДТП – будь-які пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

       Відповідно до п. 25.3.2 договору розмір завданих збитків визначається страховиком, зокрема і на підставі документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза, тощо). 

Відповідно до п.31.5 договору, повна загибель ТЗ (знищення ТЗ) – випадок коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання договору або перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ (т.1 а.с.5 – 9).

Як слідує з матеріалів справи, 04 вересня 2019 року о 17 год. 25 хв. у м. Вінниця по вул. Чорновола, 5 відбулася ДТП за участі автомобіля «Opel Astra», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Nissan Primera», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», водія ОСОБА_4 – СК «ПЗУ Україна», водія ОСОБА_3 - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» (т.1 а.с.49 – 53).

05 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування щодо транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.54 – 55).

Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 26 вересня 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019020010001876 від 04 вересня 2019 року, закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 

       Зазначеною постановою підтверджено обставини дорожньо-транспортної пригоди 04 вересня 2019 року, а також вказано, що ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого з необережності допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля «Nissan Primera», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок первинного зіткнення автомобілів, транспортний засіб «Nissan Primera» в некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху де відбулось зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan» під керування ОСОБА_3 . За твердженням слідчого, безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_1 п. 1.5, 13.1 ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку із наслідками ДТП (т.1 а.с.111 – 112).

       02 жовтня 2019 року позивачем проведений розрахунок страхового відшкодування за договором страхування від 01 серпня 2019 року №324/19-Т/В відповідно до якого вартість придатних залишків транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , становить 430000,00 грн (шляхом визначення попиту та пропозиції через онлайн-аукціон), безумовна франшиза становить 50000,00 грн, а страхове відшкодування становить 520000,00 грн (1000000,00 – 430000,00 – 50000,00) (т.1 а.с.12).

       Позивачем також замовлена оцінка вартості матеріального збитку та відповідно до звіту №09-19-М172 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , від 04 жовтня 2019 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику в результаті пошкодження складає 655384,76 грн (з ПДВ) (т.1 а.с.14 – 48).

       Відповідно до страхового акту №006.01429319-3 від 09 жовтня 2019 року, затвердженого головою правління ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», розмір виплати страхового відшкодування за страховою подією від 04 вересня 2019 року відповідно до договору страхування від 01 серпня 2019 року № 324/19-Т/В на користь ОСОБА_3 становить 520000,00 грн (т.1 а.с.11).

       10 жовтня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 відповідно до акту від 09 жовтня 2019 року №006.01429319-3 в розмірі 520000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 10 жовтня 2019 року № 58636565 (т.1 а.с.13).

       Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року (справа №127/28897/19) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1 а.с.59 – 60).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року задоволена апеляційна скарга ОСОБА_4 , постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року у справі №127/28897/19 скасована. Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. 

Суд апеляційної інстанції, скасував постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції всіх обставин справи та при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дійшов висновку про закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, на час розгляду справи, й закрив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Одночасно суд апеляційної інстанції зазначив, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною. При цьому суд не з`ясовував та не встановлював вину чи невинуватість особи (т.1 а.с.62 – 65).

28 листопада 2019 року ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило відшкодування на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» згідно страхового акту №190000261451 від 21 листопада 2019 року та претензії №181019/51075 в розмірі 98000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 28 листопада 2019 року № ЗР104168 (т.1 а.с.56).

19 грудня 2019 року ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» із заявою про повернення виплаченого страхового відшкодування, здійсненого 28 листопада 2019 року в розмірі 98000,00 грн, на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26 листопада 2019 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (т.1 а.с.92).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч.1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є у тому числі завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
У разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Не притягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у вчиненні ДТП, завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку.
А тому висновок суду про те, що постанова Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі 127/28897/19 не може бути належним доказом вини  ОСОБА_1  у ДТП є безпідставними. 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Такий висновок висловлено у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2019 року у справі №383/846/18.
Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Твердження відповідача про те, що вирок суду щодо нього не ухвалювався, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП він не притягнутий, а тому його винність у завданні шкоди недоведена, є необґрунтованим, оскільки для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Схожий за змістом висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17. 
Відповідач не спростував наявності своєї вини у скоєній за його участі ДТП та не надав доказів наявності порушень правил дорожнього руху з боку іншого учасника ДТП – ОСОБА_4 та вини останнього у пошкодженні транспортних засобів. Клопотань про забезпечення доказів, проведення судових експертиз не заявляв.
Постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 26 вересня 2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019020010001876 від 04 вересня 2019 року, закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи вищенаведені процесуальні рішення, колегія суддів, приходить до висновку, що між діями ОСОБА_1 і заподіяною шкодою є прямий причинний зв`язок.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
       02 жовтня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» проведений розрахунок страхового відшкодування за договором страхування від 01 серпня 2019 року №324/19-Т/В. Страхове відшкодування в розмірі 520000,00 грн було виплачено ОСОБА_3 (т.1 а.с.13).

       28 листопада 2019 року ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило відшкодування на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» згідно страхового акту №190000261451 від 21 листопада 2019 року та претензії №181019/51075 в розмірі 98000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 28 листопада 2019 року № ЗР104168 (т.1 а.с.56).

При таких обставинах, враховуючи те, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» частково відшкодувала суму страхового випадку в розмірі 98000 грн, колегія суддів, приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування»  слід стягнути (520000-98000=422000) 422000 грн. 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
       Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
       Суд першої інстанції, при розгляді справи допустив порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, рішення суду з урахуванням положень ст. 376 ЦПК України підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.
       Щодо судових витрат.
        За правилами статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
       ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» за подання позовної заяви сплатило 6330 грн, за подання апеляційної скарги сплатило 9495 грн, а тому на її користь з відповідача до стягнення підлягає 15825 грн. 
Керуючись ст. ст.141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
       Апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 

       Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 (ІПН  НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (м. Київ, вул. Борщагівська, 154, НОМЕР_6 в АТ «ОТР Банк», код ЄДРПОУ 33908322) 422000 (чотириста двадцять дві тисячі) грн відшкодування матеріальної шкоди, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 15825 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 липня 2021 року.

Головуючий                                  Сопрун В.В.

Судді                                          Стадник І.М.
                                       
                                                       Якименко М.М.