ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року	Львів	Справа № 461/1233/21 пров. № А/857/11196/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.;
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Галицького районного суду м. Львова від   08 квітня 2021 року, прийняте суддею Зубачик Н.Б. в місті Львові, у справі № 461/1233/21 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

                                              В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби України від 26.01.2021 у справі про порушення митних правил № 2416/20900/20, згідно якої його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 91553,94 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що продавцем транспортного засобу марки «Ауді А4», 2016 року випуску, була німецька компанія Delca GmbH, а покупцем ОСОБА_2 , відтак, позивач жодним чином не приймав участі в купівлі вказаного транспортного засобу та не здійснював розрахунків за вказаний автомобіль, тож розмір суми фактично сплачених коштів йому відомий виключно в тому розмірі, який було вказано в proforma invoce №6365752 від 18.10.2019 року, який позивач отримав безпосередньо від покупця. Позивач зазначив, що експортером транспортного засобу була німецька компанія Delca GmbH, якою було подано митну декларацію 19DE290417234469E8, крім того в декларації відсутня фактурна вартість автомобіля. Відтак, позивач стверджує, що не знав і не міг знати фактурну вартість автомобіля, яка була вказана експортером при реєстрації декларації. Окрім того, позивач вважає, що Галицькою митницею Держмитслужбою України жодним чином не підтверджено факту, що саме фактурна вартість, яка вказана експортером при реєстрації декларації № 19DE290417234469E8 є вірною. Окрім того, позивач зазначив, що суб`єктом владних повноважень порушено процедуру розгляду справи про порушення митних правил, встановлену МК України, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, постанова про порушення митних правил № 2416/20900/20 від 26.01.2021 була складена за його відсутності, що свідчить про порушення посадовою особою порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби України в справі про порушення митних правил № 2416/20900/20 від 26.01.2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 91 553,94 грн., а провадження по справі закрито.
Не погодившись з рішенням суду, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору не взято до уваги ту обставини, що листом митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 17.09.2020 № Z4663-2020.UA.800079-DVIII.А.22 надано видрук митної декларації №19DE290417234469E8, згідно якої експортером вказаного автомобіля є німецька компанія DELCA GmbH, отримувачем - Еффектім, ОСОБА_3 , а фактурна вартість автомобіля становить 14707 євро. 
Крім цього зазначено, що ОСОБА_1 був вчасно та належним способом повідомлений Галицькою митницею Держмитслужби як про час та місце складення протоколу про порушення митних правил так і про розгляд справи, що підтверджується численними листами митниці, які як слідує з поштових повідомлень про вручення були вручені позивачу завчасно.
Також, вказує на те, що суб`єктивна сторона правопорушення, що кваліфікується за ст. 485 Митного кодексу України характеризується умисною або необережною формою вини, відтак не погоджується з висновком суду першої інстанції, що склад адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом та спеціальною метою ухилення від сплати митних платежів.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Оскільки в судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 11.11.2019 митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС здійснено пропуск на митну територію України автомобіля, що був в експлуатації, марки «Ауді А4», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1968 см.куб, потужність двигуна - 110 kw, EURO 6, загальна кількість місць включаючи водія - 5, країна виробник DE», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA206080/2019/402824 від 07.11.2019. Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару ОСОБА_1 для здійснення митного контролю було подано рахунок-фактуру (proforma invoice) №6365752 від 18.10.2019 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , видані 29.04.2016 компетентними органами Федеративної Республіки Німеччина, згідно яких німецькою компанією DELCA GmbH продано ОСОБА_2 автомобіль марки, «AUDI A4», номер кузова - НОМЕР_1 , за ціною 8950 євро (а.с.14-16). 
Вказаний автомобіль переміщувався ОСОБА_1 на підставі довіреності від 30.10.2019 №1295.
Згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA206080/2019/402824 вартість автомобіля становить 8950 євро. Окрім того, у вказаній декларації зазначено, що особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_2 (а.с.19).
26.01.2021 в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби України Корчакою С.П. складено постанову про порушення митних правил № 2416/20900/20 відносно ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 91553,84 грн. Вказана постанова складена у відсутності особи, що притягується до відповідальності (а.с.14-16).
Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом заявлення в електронній митній декларації типу ІМ40ЕЕ № UA206080/2019/402824 неправдивих відомостей щодо вартості транспортного засобу. Крім цього вказано на те, що листом митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 17.09.2020 № Z4663-2020.UA.800079-DVIII.А.22 надано видрук митної декларації №19DE290417234469E8, згідно якої експортером вказаного автомобіля є німецька компанія DELCA GmbH, отримувачем - Еффектім, ОСОБА_3 , а фактурна вартість автомобіля становить 14 707 євро. Відтак, з урахуванням встановлених обставин митним органом зроблено висновок про те, що несплачена сума митних платежів складає 30517,98 грн.
Вважаючи постанову Галицької митниці Держмитслужби України від 26.01.2021 у справі про порушення митних правил № 2416/20900/20 протиправною, позивач звернувся з даними позов до суду про її скасування.
Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлений під час розгляду справи факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, свідчить про порушення принципу доведення винуватості "поза розумним сумнівом" і дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Аналіз зазначеної норми вказує на те, що склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.
Згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зі ст.489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Слід вказати, що ч.1 ст.352 МК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові особи органів доходів і зборів можуть використовувати документи, визначені Митним кодексом України, податкову інформацію, експертні висновки, судові рішення, документально підтверджені відомості, отримані від уповноважених органів іноземних держав щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів.
Згідно з ч.7 ст.54 МК України, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до п.7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України 17 листопада 2005 року №1118 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).
Так, підставою для прийняття спірної постанови була інформація яка містилась у листі митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 17.09.2020 №Z4663-2020.UA.800079-DVIII.А.22, а саме видрук митної декларації №19DE290417234469E8, згідно якої експортером вказаного автомобіля є німецька компанія DELCA GmbH, отримувачем - Еффектім, ОСОБА_3 , а фактурна вартість автомобіля становить 14 707 євро.
Однак, як встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи апелянтом в підтвердження своїх доводів відносно того, що вартість транспортного засобу становить саме 14 707 євро не надано жодних доказів, а також не долучено листа митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 17.09.2020 № Z4663-2020.UA.800079-DVIII.А.22 на який покликається митний орган при визначенні митної вартості автомобіля позивача. Крім цього, як вірно підмічено судом першої інстанції, у цьому листі зазначено, що отримувачем автомобіля є ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 .
Також, з наявного у матеріалах справи висновку автотоварознавчого дослідження №В-43 від 04.02.2021, який виконаний на замовлення ОСОБА_1 оцінювачем, експертом Івано – Франківської торгово – промислової палати Винником І.І. видно, що вартість автомобіля марки «Ауді А4», 2016 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , становить 11100 євро, що відрізняється від вартості, зазначеної в постанові про порушення митних правил (а.с.22-23).
Слід зазначити, що імпортований позивачем автомобіль має свої особливості, як і кожен транспортний засіб в частині комплектації, пробігу, амортизації в ході експлуатації, поломок та пошкоджень, а різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Крім цього, митний орган у разі сумніву щодо характеристик транспортного засобу, який ввозиться на митну територію України, має повноваження запитувати у декларанта додаткові документи або коригувати митну вартість.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось й додаткові документи у декларанта не запитувались.
Відповідно до норм ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 2 ст. 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, враховуючи встановленні обставини справи та вищенаведенні законодавчі норми колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ст.485 МК України, а відтак постанову Галицької митниці Держмитслужби України від 26.01.2021 у справі про порушення митних правил №2416/20900/20 слід скасувати, а провадження по справі закрити.
Поряд з цим, при вирішенні даної справи колегія суддів звертає увагу на те, що зі спірної постанови видно, що сума митних платежів, які на думку контролюючого органу мали б бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаного автомобіля на дату здійснення митного оформлення - становить 136 949, 82 грн.
Позивачем сплачено митних платежів на загальну суму 106 450 грн, що підтверджується копіями квитанцій про оплату №N1DBK3427M від 07.11.2019 та №N19GL4301M від 12.11.2019 (а. с. 20-21).
Відтак, несплачена сума митних платежів з урахуванням математичного розрахунку повинна складати: 136 949,82 грн - 106 450 грн = 30 499,82 грн.
Як уже зазначалось, санкція ст. 485 МК України - передбачає накладення штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів. 
Отже, сума адміністративного стягнення повинна становити саме: 91 499,46 грн (30 499,82 грн х 300 %).
Оскільки судом, скасовано оспорену постанову в цілому, тому невідповідність розміру штрафу визначеного відповідачем в розмірі 54 грн. 48 коп. не впливає на правильність та законність прийнятого судом першої інстанції рішення. 
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби – залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 квітня 2021 року у справі № 461/1233/21, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула