У Х В А Л А  
30 червня 2021 року
м. Київ
справа № 749/47/19
провадження № 61-10496ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданої адвокатом Адабаш Світланою Аксентіївною, на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року, додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
В С Т А Н О В И В :
У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, просила стягнути з відповідача компенсацію вартості автомобіля - 103 886,50 грн.
Позов обгрунтований тим, що сторони з 11 серпня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2016 року розірвано. Під час подружнього життя сторони придбали автомобіль марки «CHERY E5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за відповідачем. Останній без дозволу позивача здійснив продаж цього автомобіля, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року позов задоволено, стягнено з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля кошти у розмірі 73 300,00 грн та судові витрати, які складаються з судового збору - 840,80 грн та витрат за проведення експертизи - 1 307,52 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки автомобіль придбано у період шлюбу та за спільні кошти подружжя, що не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, проте відчужено відповідачем без згоди позивача, остання має право на відшкодування їй 1/2 частини його вартості, виходячи з ринкової вартості подібного автомобіля за технічними характеристиками.
Додатковим рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року - без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року задоволено частково. Додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року змінено, збільшено розмір витрат на професійну правничу допомогу з 3 000,00 грн до 20 400,00 грн, стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 129,00 грн за оплату поштових відправлень.
У червні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року, додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року. 
Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.
Предметом спору у зазначеній справі є поділ майна подружжя шляхом компенсації вартості автомобіля у розмірі 103 886,50 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).
У касаційних скаргах заявників немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявниками рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року, додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року та постанова Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданої адвокатом Адабаш Світланою Аксентіївною, на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року, додаткове рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
С. О. Погрібний
В. В. Яремко