Ухвала
 
12 липня 2021 року
м. Київ
справа № 753/2140/19
провадження №61-10764ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 нарішення Дарницького районного суду м. Києва 
від 27 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації за частку, 
ВСТАНОВИВ:
29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 
2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 
2021 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови, повний текст виготовлено 25 травня 2021 року. Постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року заявником отримано 07 червня 2021 року шляхом направлення її повного тексту на його електронну адресу, на підтвердження чого надано скріншот сторінки електронної пошти. 
За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року виготовлено 25 травня 2021 року, а оприлюднено 31 травня 2021 року. 
Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що заявник був присутнім у судовому засіданні в  суді апеляційної інстанції. 
Разом із тим, із наданого до касаційної скарги скріншоту сторінки електронної пошти неможливо встановити зміст прикріплених документів, що позбавляє суд касаційної інстанції вирішити питання щодо поновлення строку на оскарження судових рішень.  
З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом десяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, навівши інші поважні причини для поновлення строку.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ОСОБА_1  не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та зазначено, що він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження даної обставини долучає до касаційної скарги копію посвідчення. 
Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі 
№ 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
З огляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів 
ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у справі за позовом  ОСОБА_2 до нього про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації за частку, тобто зазначена справа не пов`язана із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.
У тексті, касаційної скарги заявник зазначає, що є особою з інвалідністю ІІ групи, проте письмових доказів не надає. 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1  необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у   м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір».
Зважаючи на те, що первісна та зустрічна позовні вимоги пред`явлені у 2019 році, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2019 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2019 року становив 1 921 грн.
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*0,4=768,40) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Ураховуючи, що ціна позову становить 2 171 779,91 грн (1 944 245,31+ 227 534,60), заявник за подання касаційної скарги має сплатити за вимоги майнового характеру (поділ спільного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації за частку) - 19 210 грн (9 605*200%).
Таким чином заявнику необхідно сплатити 19 210 грн.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 нарішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року  залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             В. С. Висоцька