ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 456/1897/17
адміністративне провадження № К/9901/34766/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №456/1897/17
за позовом ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання призначити пенсію, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2017 року (суд у складі головуючого судді - Гули Л. В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року (головуючого судді - Попка Я.С., суддів: Хобор Р.Б., Сеника Р.П.) , -

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 20 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просила:
1.1. визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови  у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
1.2. зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з моменту звернення із заявою до відповідача, тобто з 01.02.2017 року. 
2. Позивачка вважає, що має право на призначення пенсії  за віком на підставі Закону України «Про державну службу», оскільки відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622, право на призначення пенсії згідно цього Закону мають особи, яким до набрання чинності Законом № 889 не призначалась пенсія відповідно до Закону України ''Про державну службу'' від 16.12.1993 року № 3723-XII. Позивачці була призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому вона має право на призначення пенсії на підставі Закону України ''Про державну службу'' від 10.12.2015 року № 889-VIII.  
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2017 року, із врахуванням ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 8 серпня 2017 року про виправлення описки, позов задоволено. 
Визнано неправомірними дії Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року. Зобов`язано Стрийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ від 10.12.2015 року з 01 лютого 2017 року.
4. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2017 року залишено без змін.
5. Рішення судів мотивовані тим, що позивачка на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року займала посаду державної служби та мала загальний стаж роботи - 38 років 04 місяці 08 днів, стаж роботи на посаді держслужби - 19 років 03 місяці 09 днів.
З 10.05.2014 року їй призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відтак ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.   
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Стрийське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернулося до  Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
7. Касаційна скарга мотивована тим, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Пенсію призначено відповідно до поданої заяви від 12.05.2014 року про призначення пенсії за віком як державному службовцю. При цьому, проведено призначення пенсії відповідно до Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723) (протокол №1349 від 21.05.2014р.) та відповідно до Закону №1058 (протокол №1349р. від 21.05.2014). Оскільки розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058, більший, ніж розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №3723, пенсія ОСОБА_1 виплачується у розмірі, розрахованому відповідно до Закону №1058 при загальному стажі роботи 38 років 04 місяці 08 днів. З 01 серпня 2016 року позивачу було проведено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії (п.4 ст.42 Закону №1058).
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2017 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою.
9. 06 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду. 
10. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. - головуючий суддя, Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
11. У зв`язку зі зміною спеціалізації  судді-доповідача Гімона М.М. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14), розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі № 359/5785/16-а. 
12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.
13. Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2021 року прийняв до проваження вказану касаційну скаргу.
14. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15.  Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.11.1976 року ОСОБА_1 23.01.1995 року була прийнята на посаду спеціаліста І категорії в порядку переводу в Стрийський районний відділ Пенсійного фонду України та цього ж дня прийняла присягу державного службовця. 19.07.2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади за власним бажанням відповідно до ст. 86 Закону України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» .
16. Як вбачається із заяви про призначення пенсії від 12.05.2014 року, ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (держслужба) (а.с. 20).
17. Згідно з протоколом № 1349 від 21.05.2014 року ОСОБА_1 проведено призначення пенсії за віком на загальних умовах в розмірі 2540,27 грн. (а.с. 18).
18. Згідно з протоколом № 1349 від 21.05.2014 року ОСОБА_1 проведено призначення пенсії за віком для держслужбовців в розмірі 1999,00 грн. (а.с. 19).
19. Як вбачається із розпорядження 139490 від 22.07.2016 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії, призначеної за віком на загальних умовах, з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії, відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 21).
20. Рішенням Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області № 3 від 10.03.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком по Закону України «Про державну службу», оскільки їй було проведено призначення пенсії по Закону України «Про державну службу» (протокол № 1349 від 21.05.2014 року) та по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (протокол № 1349 від 21.05.2014 року). Розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», більший, ніж розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про державну службу», тому позивачці виплачується пенсія з 10.05.2014 року і по даний час, яка розрахована відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки позивачці призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», тому підстав для призначення пенсії за віком з 01.02.2017 року відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889- VІІІ «Про державну службу» немає (а.с. 7).
21. Згідно листа Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області № 5149/03-16 від 31.05.2017 року ОСОБА_1 з 10.05.2014 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058). Так як розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», більший від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України «Про державну службу» (Закон № 3723), пенсія ОСОБА_1 виплачується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
23. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
24. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
25.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
26. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
27. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду наголошує, що в даному випадку має місце не переведення на інший вид пенсії в рамках одного Закону, а саме - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позовні вимоги у справі, що розглядається, стосуються саме питання призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу».
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Проте, згідно з пунктом 10 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом, тобто на 01.05.2016 року, займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п. 1 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року (далі - Порядок № 622), пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У п. 2 Порядку № 622 зазначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п. 3 Порядку № 622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, мають особи, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» їм не призначалася пенсія відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 23.01.1995 року працювала на посаді головного спеціаліста у Стрийському районному відділі ПФУ у Львівській області. Дана посада відноситься до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу».
З 10.05.2014 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII ОСОБА_1 не призначалася та, відповідно, не виплачувалась, а лише здійснювався її розрахунок, що підтверджується матеріалами справи.
Вказане спростовує доводи касатора про те, що позивачці уже була призначена пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», що унеможливлює повторне її призначення на підставі цього ж Закону.
19 липня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена з посади за власним бажанням відповідно до ст. 86 Закону України від 10.12.2015 року № 889 «Про державну службу».
Таким чином, як правильно вказали суди попередніх інстанцій, ОСОБА_1 на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889 від 10.12.2015 року, тобто на 01.05.2016 року, займала посаду державної служби та мала при загальному стажі роботи 38 років 04 місяці та 08 днів стаж роботи на цій посаді (держслужба) 19 років 03 місяці 09 днів.
З 10.05.2014 року їй призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (код шифру 101), а відтак, суди дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
Виходячи з вищезазначене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, що містяться в оскаржуваних судових рішеннях, а тому підстави для її задоволення - відсутні.
28. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
29. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
30. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
31. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - залишити без задоволення.
2. Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року по справі №456/1897/17 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      А.І. Рибачук