Номер провадження: 33/813/1181/21
Номер справи місцевого суду: 521/481/21 
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07.09.2021 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шулика Максима Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривень 00 копійок на користь держави.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 23.08.2021 року захисник  ОСОБА_1 адвокат Шулик М.Ю., через засоби поштового зв`язку, подав до суду апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що розгляд справи 01.02.2021 року проводився без участі апелянта, у зв`язку з тим, що він не був належним чином повідомлений про проведення засідання та не отримував судової повістки. Копії судового рішення по даній справі апелянту не надавали, тому він не мав можливості своєчасно його оскаржити в апеляційному порядку. Лише після звернення апелянта 16.08.2021 року йому було видано копію постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року. З цих підстав апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом 01 лютого 2021 року, а апеляційна скарга скаржником подана до суду, через засоби поштового зв`язку - 23.08.2021 року, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП. 
Як встановлено оскаржуваною постановою та матеріалами справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання до суду першої інстанції не з`явився, відсутні відомості про направлення копії постанови на адресу скаржника.
Між тим, матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.01.2021 року серії ДПР18 № 063422 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , останній був повідомлений співробітниками поліції про розгляд адміністративної справи відносно нього в Малиновському районному суді Одеської області на 01 лютого 2021 року на 11 год. 00 хв., про що ОСОБА_1 поставив в даному протоколі свій підпис (а. с. 2).
Таким чином, дослідженні матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 особистого захисту своїх інтересів та передбачених статтею 268 КУпАП прав під час розгляду справи, зокрема права на участь у судовому розгляді та на правову допомогу. Проте, до судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, не вжив заходів для завчасного отримання інформації про результати розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції.
Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 16.08.2021 року, у зв`язку з чим просить поновити строк, апеляційний суд наголошує, що положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.
Крім того, бувши повідомленим згідно протоколу про адміністративне правопорушення про розгляд справи відносно нього в суді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не був позбавлений можливості самостійно цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього. Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись рухом справи, своєчасно отримати копію судового рішення з дня після ухвалення оскаржуваної постанови суду до 04.08.2021 року, коли апелянт звернувся до суду з заявою про видачу копії постанови, а також до 16.08.2021 року, коли апелянт отримав копію постанови.
Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року була надіслана судом до реєстру 02.02.2021 року та оприлюднена на сайті реєстру 04.02.2021 року.
Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, апеляційним судом поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Шулику М.Ю. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду –

        П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шулика Максима Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шулика Максима Юрійовича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2021 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                         О.М. Таварткіладзе