ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року                                                                               Справа № 906/712/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Дика А.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоград-Волинської міської ради Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 (суддя Шніт А.В.)
за позовом Новоград-Волинської районної ради 
до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області 
за участі третіх осіб, які не заявляюсь самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача:
- Підприємства Новоград-Волинська центральна міськрайонна аптека №217;
- Відділу культури і туризму Новоград-Волинської міської ради
про скасування свідоцтв про право власності, записів про державну реєстрацію права власності та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно 

за участю представників сторін:
позивача - Лавренчук Р.В.
відповідача - Антонюк П.Г., Волошин Л.С.
третіх осіб - не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 задоволено позов. Скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006 на нежитлове приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, яке розташоване в                   м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29. Скасовано запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежиле приміщення, аптека; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, буд. 29, згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради.  Скасовано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006, на нежитлові будівлі в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34. Скасовано запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежитлові будівлі аптеки; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Карла Маркса (Соборності), буд. 34 згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради.
Визнано право спільної сумісної власності за територіальною громадою Новоград-Волинського району в особі Новоград-Волинської районної ради на нежитлові будівлі аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 24 та на нежитлове приміщення аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 29, іншим співвласником яких є територіальна громада міста Новоград-Волинський в особі Новоград-Волинської міської ради. Здійснено розподіл судових витрат.
          Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Новоград-Волинська міська рада Житомирської області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 та відмовити у задоволенні позовних вимог Новоград-Волинської районної ради Житомирської області; здійснити новий розподіл судових витрат.
          Новоград-Волинська міська рада вважає, що Господарський суд Житомирської області формально підійшов до вирішення спору не дослідив належним чином зібрані у справі докази та не встановив пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування.
Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що він володіє часткою у спірних об`єктах нерухомого майна, які знаходяться у м. Новоград-Волинський по вул. Карла-Маркса (Соборності) за №34 та по вул. Шевченка, 29 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно - територіальних одиниць (комунальною власністю)", якою затверджено перелік державного майна України, яке передалось до власності адміністративно - територіальних одиниць, а також з врахуванням рішення виконавчого комітету народних депутатів Житомирської обласної ради від 22.02.1992 №30 "Про розмежування майна комунальної власності між власністю обласної ради і власністю районних та міських міст обласного підпорядкування Рад народних депутатів".
Матеріали справи не містять доказів, і не вказано в рішенні виконавчого комітету народних депутатів Житомирської обласної ради від 18.03.1992 "Про розмежування майна комунальної власності між власністю обласної ради і власністю районних та міських міст обласного підпорядкування Рад народних депутатів", і в рішенні №30 від 22.02.1992, що Новоград-Волинській районній раді передавалися у комунальну власність спірні об`єкти нерухомого майна.
Також відсутні акти передачі позивачу об`єктів нерухомості, тобто у 1992 році спірні об`єкти у комунальну власність Новоград-Волинського району не передавалися, а виконком Новоград-Волинської районної ради не приймав у свою комунальну власність у відповідності до п. 2 рішення №30 від 22.02.1992.
          Відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України заява свідка ОСОБА_1 від 16.12.2019 не може замінити оригіналу Акту передачі у комунальну власність Новоград-Волинського райвиконкому підприємств, установ та організації комунальної власності.
          Враховуючи вищевикладене, Новоград-Волинська міська рада вважає, що відсутні правові підстави для скасувань свідоцтв про право власності серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 від 05.01.2006, виданих виконкомом Новоград-Волинської міської ради, а також відповідних записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Вважає, що для скасування свідоцтв про право власності на вказане нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво.
Зазначає, що якщо позовні вимоги Новоград-Волинської районної ради судом у справі №906/712/19 буде визнано обґрунтованими - позивачу слід відмовити в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що відповідачем 29.10.2019 було подано Господарському суду Житомирської області відповідну заяву.
Вважає, що починаючи з 1992 року, 2003 року, 2006 року позивачу було відомо про наявність спірного майна та необхідність вжиття відповідних заходів щодо реалізації своїх прав на таке майно, разом з тим рада не здійснювала своєчасно належних дій щодо обліку та контролю за використанням такого комунального майна.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №906/712/16/2721/21 від 26.04.2021 витребувано матеріали справи №906/712/19 з Господарського суду Житомирської області та 06.05.2021 матеріали даної справи надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 поновлено Новоград-Волинській міській раді Житомирської області строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Новоград-Волинської міської ради Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19; зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 01.06.2021 р. об 15:00 год.
Запропоновано позивачу і третім особам у строк до 24.05.2021 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу і письмові пояснення, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та письмових пояснень з доданими до них документами учасникам справи.
Також, роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.
Матеріалами справи стверджується, що ухвалу суду від 11.05.2021 у справі №906/712/19 було отримано сторонами у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
28.05.2021 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Новоград-Волинської районної ради на апеляційну скаргу, в якому в підстав викладених у ньому, просить суд залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
28.05.2021 на поштову адресу апеляційного суду від Управління культури і туризму Новоград-Волинської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Також зазначено, що управління не підтримує позовні вимоги.
01.06.2021 Новоград-Волинська міська рада подала заяву в порядку ч. 8 ст. 197  ГПК України, де зазначила, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.
За результатом судового засідання 01.06.2021 колегія суддів вирішила оголосити перерву до 29.06.2021. 
29.06.2021 відповідач подав суду апеляційної інстанції додаткові пояснення в межах апеляційної скарги, в яких хронологічно виклав обставини справи. 
В судове засідання 29.06.2021 треті особи не з`явились. Представники відповідача повністю підтримали доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у ній та надали усні пояснення щодо суті спору. Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві та надав усні пояснення щодо суті спору.
Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача вивчивши доводи апеляційної скарги та заперечення до неї, стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
05.11.1991 на виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю", якою також затверджено перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).
Згідно цього переліку до власності областей передано, зокрема, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду, аптечні склади, магазини аптечні, інші місцеві підприємства, організації та установи, крім тих, що перебувають у відомчому підпорядкуванні.
Пунктом 3 вищевказаної постанови встановлено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів; розмежування майна між власністю районів, міст обласного підпорядкування та власністю інших адміністративно-територіальних одиниць провадиться виконкомами районних і міських Рад народних депутатів з участю виконкомів районних у містах, міських районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів.
Рішенням виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів від 23.12.1991 №339 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" встановлено перелік об`єктів  державного майна України, переданого відповідними міністерствами і відомствами до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць Житомирської області, зокрема і центральні районні аптеки /а.с.110-112 у т.1/.
Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської районної ради народних депутатів Житомирської області №5 від 29 січня 1992 року "Про реєстрацію та перереєстрацію окремих підприємств району" /а.с.22 у т.1/ вирішено зареєструвати Новоград-Волинську центральну районну аптеку. 
На підставі даного рішення внесено запис про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР та створено підприємство Новоград-Волинська центральна міськрайонна аптека №217, (ідентифікаційний код 04592486) за адресою вул. Шевченка, 29 у місті Новоград-Волинський Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 /а.с.16 у т.1/.
Відповідно до Устава предприятия серії ААВ №037581 зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської районної ради №5 від 29.01.1992 Новоград-Волинська центральна районна аптека №217 знаходиться за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Леніна, 63, до аптеки прикріплено 14 аптек, 5 аптечних пунктів першої групи, 70 аптечних пунктів другої групи, 4 міських і 10 сільських аптек /а.с. 128-133 у т.1/.
Правовою підставою розмежування майна комунальної власності між власністю обласної ради і власністю районних та міських, міст обласного підпорядкування рад народних депутатів є рішення виконкому обласної Ради народних депутатів №30 від 22.02.1992 "Про розмежування майна комунальної власності між власністю обласної ради і власністю районних та міських, міст обласного підпорядкування рад народних депутатів" /а.с.23-29, 114-118 у т.1, а.с.148-170 у т.2/. За цим рішенням до спільної власності Новоград-Волинського райвиконкому та Новоград-Волинського міськвиконкому віднесено Центральну районну аптеку /а.с.158, 166 у т.2/.
Відповідно до рішення Житомирської обласної Ради народних депутатів від 18.03.1992 /а.с.30-32 у т.1/ пункт 2 "Охорона здоров`я і соціального забезпечення" додатку І рішення облвиконкому доповнено підпунктом  2.3. Центральна районна аптека у спільну власність з Новоград-Волинським райвиконкомом.
Матеріали справи містять копію Рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської  районної ради народних депутатів Житомирської області №45 від 24.03.1992 "Про розмежування майна комунальної власності між власністю районної ради і власністю селищних та сільських рад народних депутатів" /а.с.175-177 у т.2/, яким затверджено перелік майна комунальної власності районної ради народних депутатів та перелік майна комунальної власності селищних і сільських рад народних депутатів, яке їм передається у відповідності з цим рішенням. Додатком №1 до даного рішення визначено перелік майна комунальної власності районної ради народних депутатів, згідно пункту 3 розділу 2 якого Центральну районну аптеку і її мережу віднесено у  спільну власність з міськвиконкомом /а.с.176 у т.2/.
Рішенням Новоград-Волинської районної ради народних депутатів від 25.03.1992 затверджено рішення райвиконкому від 24.03.1992 №45 з додатками 1-3  про розмежування майна комунальної власності між власністю районної Ради і власністю селищних та сільських Рад народних депутатів /а.с.172-173 у т.2/. Згідно з додатком №1 до рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 24.03.1992 №45 до майна комунальної власності районної Ради народних депутатів віднесено центральну районну аптеку і її мережу у спільну власність з міськвиконкомом /а.с. 176 у т.1/.
Рішенням Новоград-Волинської  міської ради народних депутатів від 26.03.1992 "Про створення комунальної власності міської Ради народних депутатів" затверджено перелік майна, що входить до комунальної власності міської Ради народних депутатів /Додаток №1/ /а.с.119-121 у т.1/, зокрема,  державне майно центральної районної аптеки, що знаходиться на території міста (розділ 9 Додатку №1 "Охорона здоров`я – об`єкти спільної власності міської і районної рад народних депутатів")
Рішенням Новоград-Волинської районної ради народних депутатів 20 сесії 21 скликання від 08.07.1992 "Про формування власності районної ради народних депутатів та передачу в управління районної державної адміністрації" вирішено підтвердити рішення районної Ради народних депутатів від 25.03.1992 в частині зарахування у спільну власність районної і міської Рад об`єктів в т.ч. Новоград-Волинської центральної міськрайонної аптеки, що передбачено рішення облвиконкому №30 від 22.02.1992 та рішенням обласної ради від 18.03.1992. Також вирішено звернутись до міської Ради народних депутатів відмінити рішення від 26.03.1992 "Про створення комунальної власності міської Ради народних депутатів" в частині затвердження вище названих об`єктів, що знаходяться на території міста, як майна комунальної власності міської Ради народних депутатів, що протирічить вказаним рішенням облвиконкому та обласної Ради народних депутатів /а.с.209-210 у т.1 /.
Згідно листа представника Президента України у Новоград-Волинському районі Житомирської області №76/533 від 26.11.1992 /а.с.34 у т.1/ повідомлено завідуючого центральною районною аптекою про передачу у спільну власність виконкому районної і міської рад народних депутатів центральну районну аптеку. Вказано на необхідність до 04.12.1992 передати в загальний відділ райдержадміністрації статут організації для реєстрації та заключення контракту між керівником і райдержадміністрацією.
Матеріали справи містять також копії актів передачі у комунальну власність Новоград-Волинському міськвиконкому /а.с.29 у т.2/ та Новоград-Волинському райвиконкому /а.с.39 у т.2/ підприємств, установ та організацій комунальної власності, від 1992 року що були у підпорядкуванні Житомирського ОПО "Фармація", а саме Новоград-Волинської ЦРА №217.
Відповідно до рішення Новоград-Волинської районної ради народних депутатів від 12.02.1993 визначено перелік комунальної власності Районної ради. Також, п. 5 зазначено просити міську Раду народних депутатів відмінити рішення дев`ятої сесії міської Ради від 26.03.1992 "Про створення комунальної власності міської Ради народних депутатів" в частині затвердження об`єктів, які знаходяться на території міста як майна комунальної власності міської Ради народних депутатів /а.с. 211-212 у т.1/.
Рішенням Новоград-Волинської міської ради народних депутатів 20 сесії 21 скликання від 18.02.1993 за результатом розгляду рішення Новоград-Волинської районної ради народних депутатів від 12.02.1993 "Про уточнений перелік об`єктів комунальної власності районної Ради народних депутатів" в частині передачі до комунальної власності районної Ради підприємства побутового обслуговування, міська Рада вирішила залишити звернення районної Ради народних депутатів без задоволення /а.с. 213 у 1/.
Матеріалами справи підтверджено, що 15.11.1995 Новоград-Волинською міською Радою народних депутатів було укладено контракт з керівником підприємства, що є в комунальній власності, за яким Сахненко Т.Р. призначається на посаду завідуючої центральної міськрайонної аптеки з 15.11.1995 по 31.12.1998 /а.с. 121-25 у т.1/.
Також матеріали справи містять контракт укладений Новоград-Волинською районною державною адміністрацією з Сахненко Т.Р. керівником підприємства, що є у комунальній власності Новоград-Волинської районної Ради від 21.09.1995 /а.с. 162-170 у т.1/.
Рішенням Новоград-Волинської міської ради народних депутатів №178 від 29.04.1996 доручено міському бюро технічної Інвентаризації провести реєстрацію нежилих об`єктів нерухомого майна міської комунальної власності та видати реєстраційні посвідчення на  об`єкти /а.с. 206 у т.2/. Додатком до рішення міськвиконкому №178 від 29.04.1996 визначено список нежилих приміщень /а.с.207-210 у т.2/.
Відповідно до статуту підприємства Новоград-Волинської центральної міськрайонної аптеки №217, затвердженого 27.07.1999 головою Новоград-Волинської районної ради та керуючим справами виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради, Новоград-Волинська міськрайонна аптека є самостійним суб`єктом  спільно - комунальної  власності міськрайонної ради /а.с.17-21 у т.1/.
Відповідно до п. 5 Розділу I "Загальні положення" Центральна міськрайонна аптека  має наступну структуру, в підпорядкуванні якої знаходяться 10 аптек (з них 4 міських і 7 в сільській місцевості, а саме: аптека №177 м. Новоград-Волинський по вул. Леніна, 117; №212 м. Новоргад-Волинський по вул. Леваневського, 14; аптека №29 м. Новоград-Волинський; аптека №16 смт. Городниця; аптека №140 с. Кикова; аптека №130 с. Орепи; аптека №45 с. Пищів; аптека №129 с. Тупольці; аптека №44 с. Ярунь; аптека №226 с. Бр.Гута), 8 аптечних пунктів, 11 аптечних кіосків, 69 аптечних пунктів при ФАПах.
Згідно п. 1 Розділу II "Майно підприємства" Статуту майно підприємства формується за рахунок засобів, які належать Новоград-Волинській центральній міськрайонній аптеці № 217 на правах власності, які знаходяться на балансі підприємства: будівель, споруд, обладнання, інших грошових і матеріальних цінностей, амортизаційних відрахувань, іншого майна, включаючи майнові права на інтелектуальну власність. Майно належить підприємству на правах повного господарського відання. Здійснюючи права повного господарського відання майна, підприємство володіє, користується і розпоряджається вказаним майном і на свій розсуд здійснює у відношенні до нього різні дії, які не протирічать закону, статуту.
Відповідно до рішення №151 від 22.04.2003 "Про реєстр майна комунальної власності територіальної громади міста Новоград-Волинського" виконком Новоград-Волинської міської ради затвердив реєстр об`єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста (будівлі та споруди) згідно з додатком /а.с.196-205 у т.2/.
Новоград-Волинська міська рада відповідно до рішення №457 від 25.11.2003 керуючись п. 1а ст. 29, п. 10 б ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 2 рішення№151 від 22.04.2003 "Про реєстр майна комунальної власності територіальної громади міста Новоград-Волинського" виконкому Новоград-Волинської міської ради та враховуючи рішення виконкому №298 від 26.09.1989 "Про проведення реєстрації житлових будинків", №178 від 29.04.1996 "Про проведення реєстрації нежитлових об`єктів нерухомого майна міської комунальної власності" вирішила:
1.Затвердити реєстр майна комунальної власності (нежитлові приміщення) територіальної громади міста Новоград-Волинський згідно додатку №1.
2. Видати свідоцтва про право власності на ці об`єкти згідно додатку до цього рішення /а.с.37-38 у т.1/.
3. Відділу управління комунальною власністю постійно проводити уточнення реєстру нежитлових приміщень територіальної громади Новограда-Волинського з подальшим внесенням змін до нього та до 01.01.2004 скласти додатково реєстр підвалів та напівпідвалів, забезпечити ефективне та раціональне використання цього майна.
4. Відділу управління комунальною власністю до 01.12.2003 підготувати проект розпорядження міського голови "Про склад комісії з питань інвентаризації майна комунальної власності" та до 01.01.2004 провести інвентаризацію будівель і споруд міської комунальної власності.
5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на начальника відділу управління комунальною власністю /а.с.37-38 у т.1/.
Відповідно до додатку до рішення виконкому міської ради від 25.11.2003 №457 затверджено реєстр майна комунальної власності (нежитлові приміщення) територіальної громади м. Новоград-Волинського (об`єкт № 272 - Центральна міськрайонна аптека №217 по вул. Шевченка, 28 та об0єкт №273-  аптека №29 по вул. К.Маркса, 34). 
06.01.2006 згідно свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення серії ЯЯЯ 937260 від 05.01.2006, яке видано на підставі Рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003, зареєстровано право власності територіальної громади м.Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради на нежитлове приміщення Центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, яке розташовано за адресою: м.Новоград-Волинський, вул.Шевченка, 29 /а.с.226-227 у т.1/.
06.01.2006 згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 05.01.2006, яке видано на підставі Рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003, зареєстровано право власності територіальної громади м.Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради  на нежитлові будівлі в цілому, які розташоване в м. Новоград-Волинський, вул.Карла Маркса, 34 /а.с.224-225 у т.1/.
Рішенням Новоград-Волинської міської ради №236 від 22.11.2007 "Про перейменування вулиць та провулків міста" вирішено перейменувати вулицю Карла Маркса на вулицю Соборності /а.с.5 у т.2/.
Згідно рішення Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №7 від 23.01.2008 "Про впорядкування нумерації будинків" вирішено впорядкувати нумерації будинків на  вулицях, згідно рішення міської ради від 22.11.2007 №236 /а.с.6 у т.2/. Відповідно до додатку до вказаного рішення будинку №34 по вул.Карла Маркса (аптека) присвоєно номер 24 та вказано нову назву вулиці – Соборна /а.с.10 у т.2/.
Відповідно до листа №206 від 19.09.2019 Підприємства Новоград-Волинська центральна міськрайонна аптека №217 /а.с.93-94 у т.1/ на балансі підприємства станом на 01.01.2018 перебувало майно: будівля аптеки №29 та складські приміщення за адресою м.Новоград-Волинський, вул.Соборності, 24 та приміщення аптеки №177 за адресою м.Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 69. Будівлю аптеки №29 та складські приміщення за адресою м.Новоград-Волинський, вул.Соборності, 24 знято з балансу 31.10.2018.
Нежитлові будівлі в цілому на вул.Соборній, 24 передано на баланс відділу культури і туризму Новоград-Волинської міської ради на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради №814 від 11.10.2018 "Про передачу будівлі комунальної власності територіальної громади міста” /а.с.135-136 у т.2/. Передача оформлена актами приймання-передачі основних засобів від 31.10.2018 /а.с.129-132 у т.2/.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.87-92 у т.1/ станом на 23.09.2019 засновниками (учасниками) Підприємства Новоград-Волинська центральна міськрайонна аптека №217 є Новоград-Волинська міська рада Житомирської області та Новоград-Волинська районна рада.
Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення задоволив позов зазначивши, що наявними у справі доказами підтверджено факт приналежності  нежитлових будівель аптеки за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Соборності        №24 та вул. Шевченка, 29 сторонам у справі на праві спільної сумісної власності, врахувавши також встановлений судом факт порушення прав позивача шляхом проведення реєстрації права власності на спірні приміщення в цілому за територіальною громадою міста Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради. 
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційних скарг та заперечень викладених у відзиві, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У частині 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;     4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.
Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.     55,     124 Конституції України     та     ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.                                                                                
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом в якому просить:
- скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006 на нежитлове приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, яке розташоване в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29; 
- скасувати запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежиле приміщення, аптека; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, буд. 29, згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради; 
- скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Новоград-Волинської міської ради 05.01.2006, на нежитлові будівлі в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34; 
- скасувати запис від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежитлові будівлі аптеки; за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Карла Маркса (Соборності), буд. 34 згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради;
- визнати право спільної сумісної власності за територіальною громадою Новоград-Волинського району в особі Новоград-Волинської районної ради на нежитлові будівлі аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Соборності, 24 та на нежитлове приміщення аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, 29, іншим співвласником яких є територіальна громада міста Новоград-Волинський в особі Новоград-Волинської міської ради.
Колегія суддів враховує, що згідно з ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції станом на 22.04.2003 та 25.11.2003) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та  інші акти у формі рішень. Рішення ради  нормативно-правового  характеру  набирають чинності  з  дня  їх  офіційного  оприлюднення,  якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності  Конституції  або  законам  України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до рішення №151 від 22.04.2003 "Про реєстр майна комунальної власності територіальної громади міста Новоград-Волинського" виконком Новоград-Волинської міської ради затвердив реєстр об`єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста (будівлі та споруди) згідно з додатком /а.с.196-205 у т.2/.
Згідно з п. 1а ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (станом на 25.11.2003) до відання  виконавчих органів сільських,  селищних,  міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме: управління в межах,  визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
У відповідності до п. 10 б ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (станом на 25.11.2003) до відання виконавчих органів  сільських, селищних,  міських рад належать (делеговані повноваження): облік та реєстрація  відповідно  до  закону  об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. 
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що керуючись п. 1а ст. 29, п. 10 б ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 2 рішення№151 від 22.04.2003 "Про реєстр майна комунальної власності територіальної громади міста Новоград-Волинського" виконкому Новоград-Волинської міської ради та враховуючи рішення виконкому №298 від 26.09.1989 "Про проведення реєстрації житлових будинків", №178 від 29.04.1996 "Про проведення реєстрації нежитлових об`єктів нерухомого майна міської комунальної власності" Новоград-Волинська міська рада відповідно до рішення №457 від 25.11.2003 вирішила:
1.Затвердити реєстр майна комунальної власності (нежитлові приміщення) територіальної громади міста Новоград-Волинський згідно додатку №1.
2. Видати свідоцтва про право власності на ці об`єкти згідно додатку до цього рішення /а.с.37-38 у т.1/.
3. Відділу управління комунальною власністю постійно проводити уточнення реєстру нежитлових приміщень територіальної громади Новограда-Волинського з подальшим внесенням змін до нього та до 01.01.2004 скласти додатково реєстр підвалів та напівпідвалів, забезпечити ефективне та раціональне використання цього майна.
4. Відділу управління комунальною власністю до 01.12.2003 підготувати проект розпорядження міського голови "Про склад комісії з питань інвентаризації майна комунальної власності" та до 01.01.2004 провести інвентаризацію будівель і споруд міської комунальної власності.
5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на начальника відділу управління комунальною власністю.
Відповідно до додатку до рішення виконкому міської ради від 25.11.2003 №457 затверджено реєстр майна комунальної власності (нежитлові приміщення) територіальної громади м. Новоград-Волинського куди увійшла Центральна міськрайонна аптека №217 по вул. Шевченка, 28 та аптека №29 по вул. К.Маркса, 34 /а.с. 37 -38 у т.1/.
Абзацом першим пункту 4 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16.04.2009 № 7-рп/2009у справі № 1-9/2009 зазначено, що в    Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. 
Дія нормативно-правового акту є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Відповідно, чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акту.
Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акту, може мати триваючий характер. Чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що дія нормативно-правового акта, має вплив на права та обов`язки осіб, на яких поширюється його дія, як на дату набрання чинності актом, так і упродовж перспективної дії цього документа. Суб`єкт правовідносин, до якого буде застосований чи застосується цей акт, якщо вважатиме, що цей нормативний документ порушує або порушуватиме його права чи інтереси, за наявності відповідного обґрунтування, може оскаржити нормативно-правовий акт як відразу після часу набрання ним чинності, так і будь-коли й тоді, коли нормативно-правовий акт чинний і продовжує регулювати певні відносини, внаслідок яких, з погляду суб`єкта правовідносин, відбувається порушення його прав та/чи законних інтересів.
Так, на підставі п. 1 та п. 2 рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003 видано оскаржувані свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 від 05.01.2006 на нежитлові приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29 і по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34. 
В межах даної справи позивач доводить, що відповідач одноосібно набув право власності на нежитлові приміщення згідно зі свідоцтвами серії ЯЯЯ №937260 і серії ЯЯЯ №937258 від 05.01.2006, виданими на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію у зв`язку з його реалізацією. Тоді як, спірне нерухоме майно належить сторонам на праві спільної власності.
Колегія суддів погоджується, що п. 2 рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003 вичерпав свою дію шляхом видачі свідоцтв на право власності, які є предметом спору у даній справі. Однак, залишився чинним п. 1 даного рішення, який є правовстановлюючим документом щодо виникнення права відповідача на спірні об`єкти.
Колегія суддів враховує, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, чи актом органу місцевого самоврядування на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, оскаржувані свідоцтва про право власності не породжують виникнення у відповідача відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.
Таким чином для скасування свідоцтв про право власності на вказане нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №756/4120/16-ц, постановах від 27.06.2018 у справі №925/797/17, від 05.02.2020 у справі №904/750/19, від 27.05.2020 у справі №442/2771/17.
Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані на підставі акту органу місцевого самоврядування (рішення Новоград-Волинської міської ради) не мають статусу акта державного чи іншого органу, оскільки самостійно не породжують певних правових наслідків, а є лише похідним від зазначеного рішення документом, яким оформлюється право власності. Оспорювані свідоцтва про право власності на нерухоме майно не є правочинами чи актами органу місцевого самоврядування, оскільки є документами, якими на підставі рішення органу місцевого самоврядування лише оформлюється (підтверджується) право власності і внаслідок їх видання не відбувається виникнення, зміна чи припинення правовідносин, у зв`язку з чим питання правомірності видачі та дії цих свідоцтв безпосередньо залежить від законності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого свідоцтва видані.
Колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що п. 1 рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003, яким затверджено реєстр майна комунальної власності (нежитлових приміщень) територіальної громади міста Новоград-Волинський є нормативним актом, оскільки  встановлює норми права, має локальний характер та застосовується неодноразово, тобто є правовстановлюючим документом, який не вичерпує свою дію виконанням. Таким чином, саме на підставі п. 1 рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003 відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно.
Колегія суддів поряд з цим зазначає, що п.1 рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003, на підставі якого оспорювані свідоцтва видані, є чинним, не скасованим, в судовому порядку незаконним не визнаний.
Таким чином, позовні вимоги про скасування свідоцтв про право власності серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 від 05.01.2006 на нежитлові приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29 і по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34 та  визнання права спільної сумісної власності за територіальною громадою Новоград-Волинського району в особі Новоград-Волинської районної ради на нежитлові будівлі аптеки не відповідають належному та ефективному способу захисту, передбаченому законом та є передчасними (безпідставними).
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що оскільки рішення Новоград-Волинської міської ради №457 від 25.11.2003 є чинним на момент зверненням позивача до суду та розгляду справи судом першої інстанції, тому у Господарського суду Житомирської області були відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування свідоцтв про право власності серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 від 05.01.2006 на нежитлові приміщення центральної міськрайонної аптеки №217 в цілому, які розташовані в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка за №29 і по вул. Карла Маркса (Соборності) за №34 та визнання права спільної сумісної власності за територіальною громадою Новоград-Волинського району в особі Новоград-Волинської районної ради на нежитлові будівлі аптеки.
З врахуванням вищевикладеного не підлягає задоволенню також вимога про скасування запису від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежиле приміщення, аптека, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, буд. 29, згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради; скасування запису від 06.01.2006 про реєстрацію права власності на нерухоме майно - тип об`єкта: нежитлові будівлі аптеки, за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул. Карла Маркса (Соборності), буд. 34 згідно якого власником 1/1 частки є Територіальна громада м. Новоград-Волинського в особі Новоград-Волинської міської ради.
Відповідно до    ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення.
За змістом ч. ч.1, 2 ст.277 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування      закону, який підлягав застосуванню.
Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів приймає нове рішення про відмову у позові у даній справі з підстав, викладених у мотивувальній частині даної постанови апеляційної інстанції, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в силу ст. 277 ГПК України.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем за розгляд справи в суді першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач у своїй заяві про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу від 10.03.2021 просив суд першої інстанції стягнути з Новоград-Волинської районної ради на користь Новоград-Волинської міської ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. Заявник до заяви надав договір про надання правової допомоги №66 від 14.08.2019, акт №1 від 01.10.2019 та №2 від 05.12.2019 надання юридичної допомоги (прийому-передачі виконаних послуг згідно договору №66 від 14.08.2019); платіжне доручення№758 від 03.10.2019 про здійснення оплати за надані послуги в розмірі 12   200,00 грн.; платіжне доручення №996 від 13.12.2019 про оплату наданих юридичних послуг в розмірі 7    800,00 грн.; договір про надання правової допомоги №57 від 13.04.2020; акт №1 від 13.10.2020 та №2 від 12.11.2020  надання юридичної допомоги (прийому-передачі виконаних послуг згідно договору №57 від 13.04.2020); платіжне доручення №795 від 02.11.2020 про оплату адвокатських послуг в розмірі 7   500,00 грн.; платіжне доручення №878 від 19.11.2020  про оплату адвокатських послуг в розмірі 2      500,00 грн.
Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18.
Колегія суддів оцінивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що вони є достатніми для підтвердження факту надання професійної правничої допомоги та розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на зазначене, враховуючи норми ст.126, ст.129 ГПК України, оцінивши докази, що підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу у суді першої інстанції, заперечення позивача викладені у відповіді на відзив /а.с. 70-74 у т. 1/, колегія суддів прийшла до висновку, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати підлягають стягненню у сумі 10 000,00 грн. Суд враховує дану суму співмірною із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, витраченим часом, обсягом наданих адвокатом послуг.
Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу  Новоград-Волинської міської ради Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 задоволити. 
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2021 у справі №906/712/19 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.
3. Стягнути з Новоград-Волинської районної ради  (11701, Житомирська обл.,                м. Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд. 16, код ЄДРПОУ 13577126) на користь Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (11708, Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вул.Шевченка, буд. 16, код ЄДРПОУ 13576983) 17226,60 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд  апеляційної скарги, 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції. 
4. Господарському суду Житомирської  області видати наказ.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.
6. Справу №906/712/19 повернути до Господарського суду Житомирської  області.

                  Повний текст постанови складений 02 липня 2021 року

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В.

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.