Ухвала
 
09 липня 2021 року
місто Київ
 
справа № 523/12426/16-ц
провадження № 61-10737ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» про стягнення заборгованості за вкладами, пені та трьох відсотків річних від простроченої суми,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернулася до суду із позовом, у подальшому уточненим, до Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» 
(далі - ПАТ «УКРІНБАНК»), у якому просила стягнути на її користь залишок за вкладами у розмірі 4 130, 00 дол. США та 5 336, 62 дол. США, відсотки за вкладами у розмірі 431, 78 дол. США та 812, 18 дол. США, три відсотки річних від простроченої суми та пеню.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року замінено первісного відповідача, Одеське центральне відділення ПАТ «Укрінбанк», на належного відповідача - Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ» (далі - ПАТ «УКРІНКОМ»).
Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто із ПАТ «УКРІНКОМ» на користь ОСОБА_1 відповідно до договору про розміщення банківського вкладу від 12 вересня 2014 року № 10-1284573:
- залишок за вкладом у сумі 4 130, 00 дол. США, що еквівалентно 113 409, 80 грн;
- відсотки за вкладом у сумі 431, 78 дол. США, що еквівалентно 11 856, 68 грн;
- три відсотки річних від простроченої суми за вкладом у сумі 4 235, 67 грн;
- пеню вартості послуги за кожен день прострочення за вкладом у сумі 1 546 044, 02 грн.
Стягнуто із ПАТ «УКРІНКОМ» на користь ОСОБА_1 відповідно до договору про розміщення банківського вкладу від 18 червня 2015 року № 15-3609-10:
- залишок за вкладом у сумі 5 336, 62 дол. США, що еквівалентно 146 543, 59 грн;
- відсотки за вкладом у сумі 812, 18 дол. США, що еквівалентно 22 302, 46 грн;
- три відсотки річних від простроченої суми за вкладом у сумі 5 663, 80 грн;
- пеню вартості послуги за кожен день прострочення за вкладом у сумі 2 067 329, 14 грн;
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «УКРІНБАНК» задоволено частково. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Судові витрати, понесені ПАТ «УКРІНКОМ», у розмірі 88 140, 00 грн вирішено компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 25 червня 2021 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, матеріали справи передати на розгляд Господарського суду Луганської області.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду України від 14 лютого 2018 року у справі № 456/20/16 (провадження № 14-7цс18), від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/12041/17 (провадження № 61-12507св19), від 19 лютого 2020 року у справі № 334/1939/16-ц (провадження № 61-47237св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 199/6577/16-ц (провадження № 61-13297св18), від 18 березня 2020 року у справі № 200/10257/14-ц (провадження № 61-9721св18), від 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17 (провадження № 61-26625св18), від 10 червня 2020 року у справі № 640/20224/15-ц (провадження № 61-6920св18), від 23 грудня 2020 року у справі № 750/7344/18 (провадження № 61-5354св19);
- судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без урахування правових висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17), у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 190/1540/16-ц.
Отже, серед підстав касаційного оскарження постанови суд апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
У клопотанні, поданому разом із касаційною скаргою до Верховного Суду засобами поштового зв`язку, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року, повний текст якої складено 29 квітня 2021 року та отримано 27 травня 2021 року засобами поштового зв`язку. До Верховного Суду із касаційною скаргою заявник звернулася 25 червня 2021 року.
Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Заявником подано письмові докази на підтвердження дати отримання копії рішення суду апеляційної інстанції, а саме копію конверта, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала оскаржуване рішення 27 травня 2021 року.
Аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на касаційне оскарження зазначеного рішення, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 523/12426/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» про стягнення заборгованості за вкладами, пені та трьох відсотків річних від простроченої суми.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. О. Погрібний

                                                                                                                       А. С. Олійник

                                                                                                                       В. В. Яремко