ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6023/21 Справа № 187/1585/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря - Солодової І.М., 

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Курилівської селищної ради про виділення частки земельної ділянки в натурі, - 

ВСТАНОВИЛА:

       Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Курилівської селищної ради про виділення частки земельної ділянки в натурі закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
       Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.        
       У листопаді 2020 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Поршик М.В. з позовом до ОСОБА_2 та Курилівської селищної ради про виділення частки земельної ділянки в натурі.
       У позові заявник посилається на те, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відповідачці ОСОБА_2 належить право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1223756800:02:004:0030 площею 0,4462 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.
       22 серпня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 3/5 частини вказаної земельної ділянки, що становить 0,2700 га.
       Однак, на теперішній час позивачка не має можливості розпорядитись своїм майном в повній мірі, зокрема, не може укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки, її частка не виділена в натурі. 
       У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила суд виділити їй в натурі 3/5 (три п`ятих) частини із земельної ділянки площею 0,4462 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1223756800:02:004:0030.
       18 березня 2021 від дочки відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду було надіслано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25.03.2021 за № 397/20.9-32 згідно перевірки по Державному реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 08 від 18.02.2009, складений виконавчим комітетом Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_3 .
       Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
       Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах законодавства, з огляду на таке.
       Так, ч. 1 ст. 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
       Пунктом 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
       Процесуальне правонаступництво, як і заміна неналежної сторони, означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах.
       Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути.
       Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Статтею 1219 ЦК України визначено перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Зокрема, згідно даної норми, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а саме: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
       Аналіз наведеної норми закону приводить до висновку, що право спадкоємця на спадкове майно, не є таким, що нерозривно пов`язане з особою спадкоємця, та може бути предметом подальшого наслідування у випадку його смерті.        
       Однак, закриваючи провадження, судом першої інстанції не враховано, що предметом позовних вимог є захист права на нерухоме майно, а саме - частку вказаної земельної ділянки, тому в зазначених правовідносинах, згідно з положеннями ст. 55 ЦПК України, допускається процесуальне правонаступництво.
       З матеріалів справи вбачається, зокрема, заяви ОСОБА_3 , що весь спадок ОСОБА_2 перейшов до її внучки.
       Таким чином, смерть відповідача ОСОБА_2 не може бути підставою для застосування правил п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, якою передбачено закриття провадження у справі, якщо у відповідача є спадкоємці за законом або заповітом.
       Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції наведених обставин та положень закону не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про закриття провадження у даній справі.        
       Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі є помилковою та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
       Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2021 року про закриття провадження у справі — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова