УХВАЛА

04 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  917/1059/18 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Полтавський вентиляторний завод" (далі - ПАТ "Полтавський вентиляторний завод")
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 
(далі - ТОВ "Метінвест Інжиніринг")
до ПАТ "Полтавський вентиляторний завод"
про стягнення 14 831 661,08 грн., та
за зустрічним позовом ПАТ "Полтавський вентиляторний завод"
до ТОВ "Метінвест Інжиніринг"
про стягнення 1 444 124,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18, а рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 залишити в силі. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, зупинити виконання оскаржуваного судового рішення та відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначеними у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі оскарження судового рішення суду на підставі пунктів 1-4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник має вказати висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору; або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, або наявність пунктів 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

При цьому скаржником чітко не зазначено конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, та не наведено належного обґрунтування того, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої   статті 4 Закону України "Про судовий збір"   ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої   статті 4 Закону України "Про судовий збір"   ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви.

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Предметом позову у даній справі є: за первісною позовною заявою - стягнення 
 14 831 661,08 грн.; за зустрічною позовною заявою - стягнення 4 930 115,76 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 31.05.2021 у справі №917/1059/18: первісний позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на користь ТОВ "Метінвест Інжиніринг" 643 127,49 грн. - 8% неустойки, 125 872,38 грн. - 15% річних та 11 535,00 грн. витрат зі сплати судового збору; зустрічний позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Метінвест Інжиніринг" на користь ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" 4 094 058,53 грн. основного боргу, 298 047,46 грн. пені, 400 501,75 грн. "інфляційних втрат", 135 964,52 грн. - 3% річних та 73 928,58 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №917/1059/18: рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 у справі №917/1059/18 скасовано в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 6 752 838,68 грн. попередньої оплати, неустойки за поставку товару неналежної якості у розмірі 1 607 818,73 грн., пені за порушення строку повернення раніше сплачених коштів у розмірі 345 745,34 грн., задоволення зустрічних позовних вимог, а також розподілу судових витрат; прийнято в скасованій частині нове судове рішення, яким зазначені первісні позовні вимоги задоволено; стягнути з ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на користь ТОВ "Метінвест Інжиніринг" 6 752 838,68 грн. попередньої оплати, неустойку за поставку товару неналежної якості у розмірі 1 607 818,73 грн., пеню за порушення строку повернення раніше сплачених коштів у розмірі 345 745,34 грн.; у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено; в іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 у справі №917/1059/18  залишено без змін.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №917/1059/18, а рішення господарського суду Полтавської області від 31.05.2019 залишити в силі.

Отже, з урахування викладеного та беручи до уваги, що скаржник фактично оскаржує судові рішення за первісним позовом у частині стягнення 8 706 402,75 грн., зустрічним позовом у частині стягнення 4 928 572,26 грн., то при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 409 049,25 грн. [(8 706 402,75 грн. х  1,5 %; за первісний позов)+(4 928 572,26 грн. х 1,5 %; за зустрічний позов) х 200%].

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" у касаційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги до винесення постанови касаційним судом. Клопотання мотивоване тим, що скаржник знаходиться у скрутному фінансовому становищі та не має можливості станом на дату звернення з касаційною скаргою сплатити судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, посилання ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на тяжкий майновий стан не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, з урахуванням положень статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" необхідно чітко вказати пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення та слід навести висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору; або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України; чітко обґрунтувати, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій; надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме у сумі - 409 049,25 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ПАТ "Полтавський вентиляторний завод" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга ПАТ "Полтавський вентиляторний завод"  підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, Суд зазначає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення виконання оскаржуваних судових рішень будуть розглянуті Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання приватного акціонерного товариства "Полтавський вентиляторний завод" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18 відхилити.

2. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Полтавський вентиляторний завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у справі № 917/1059/18 залишити без руху.

3. Надати приватному акціонерному товариству "Полтавський вентиляторний завод" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

4. Роз`яснити приватному акціонерному товариству "Полтавський вентиляторний завод", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                       В. Селіваненко