ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7837/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Строяновської О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фонда гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Фонда гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, ФГВФО) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати відшкодування за вкладом у АТ «Брокбізнесбанк» у сумі 200000,00 грн. та зобов`язання утриматись від покладення на нього зобов`язань щодо погашення на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у сумі 270015,20 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не виконав покладений на нього обов`язок по виплаті гарантованої державною суми відшкодування, у зв`язку з втратою вклада, який було розміщено в АТ «Брокбізнесбанк», визнаного Національним банком України неплатоспроможним. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення та порушення норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно поклав на нього обов`язок по вчиненню дій, необхідних для отримання гарантованої державою суми. Натомість поза увагою суду залишилось те, що відповідач ухилився від виконання покладених на нього обов`язків по здійсненню контролю за проведенням громадянам виплат гарантованих сум внаслідок ліквідації АТ «Брокбізнесбанк». 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наголошує, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим.
Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.
Судом установлено, що 19 квітня 2013 між АТ «Брокбізнесбанк» та позивачем укладено договір банківського строкового вклада (депозита) «Стабільний» на 368 днів в національній валюті №D_040398486 (далі - Договір).
За умовами вказаного Договора сума вклада складає 350000,00 гривень.
10 червня 2014 року Національним банком України прийнято постанову №339 про відкликання ліцензії та ліквідацію «АТ «Брокбізнесбанк».
08 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонда Курінного О.В. з заявою, в якій просив включити його до реєстра вкладників, яким здійснюється відшкодування гарантованої суми.
Відповіді на вказане звернення позивач не отримав, а тому звернувся до суду з позовом.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києві від 24 вересня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонда гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» - ліквідатора Куреного Олександра Вікторовича відносно розгляду вимоги ОСОБА_1 , викладеної у заяві від 07 липня 2014 року про відшкодування коштів за договором банківського строкового вкладу, укладеного з ПАТ «Брокбізнесбан» від 19 квітня 2013 року № D040398489 та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Брокбізнесбанк - ліквідатора Куреного Олександра Вікторовича розглянути і вирішити вимоги ОСОБА_1 , викладені у відповідній заяві  в частині питання відшкодування коштів за договором банківського строкового вкладу, укладеного з ПАТ «Брокбізнесбанк» від 19 квітня 2013 року № D040398489.
Виконавчий лист на підставі рішення суду позивач не отримував.
10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонда гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Міхно С.С. з проханням виплатити гарантовану суму у розмірі 200000,00 грн.
Листом від 09 січня 2019 року Уповноважена особа повідомила позивача, що задля зняття обтяжень з банківського клада, який виступав забезпеченням за кредитним договором №1 авд 28 січня 2014 року, для подальшого включення до Переліка вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Брокбізнесбанк», останній має отримати повідомлення від нового кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» щодо погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором та звернення стосовно зняття обтяження з депозитних вкладів.
18 березня 2020 року позивач подав до відповідача заяву про виплату 200000,00 грн. за банківським вкладом в АТ «Брокбізнесбанк», оскільки термін дії права застави банківського вклада закінчився 29 січня 2019 року.
Листом від 17 січня 2019 року ФГВФО повідомив позивача, що 24 квітня 2014 року йому було здійснено виплату 5369,91 грн. Оскільки інформація про погашення зобов`язань по кредитному договору відсутня, правові підстави для включення ОСОБА_1 до загального реєстра вкладників, які мають право на відшкодування коштів за депозитним договором на залишок гарантованої Фондом суми, відсутні.
Уважаючи таку бездіяльність протиправною, ОСОБА_1 , звернувся з даним позовом до суду.
Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку, що у ФНВФО не виникло обов`язка здійснити виплату позивачу гарантованої суми відшкодування, оскільки він не був включений Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» до переліка вкладників, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №4452-VI) визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 статті 3 названого Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонда не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонда перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонда та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банка приймаючому банку, продажу банка, створення перехідного банка протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банка.
Згідно з положеннями статті 27 Закону України №4452-VI Уповноважена особа Фонда складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонда відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонда станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонда протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонда, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонда зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонда затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонда переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонда гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонда, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонда реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліка вкладників, з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонда.
Як установлено судом та проти чого не заперечує позивач, Уповноважена особа Фонда не включала позивача до переліка вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них.
Таку бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_1 не оскаржував.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у відповідача, до момента затвердження виконавчою дирекцією реєстра вкладників, не виникає обов`язку по здійсненню виплат гарантованих державою сум.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність такого висновка не спростовують.
Відповідно до   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.      Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись статтями 33, 34, 243, 289, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2021 року   залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька