ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року                                                        Справа № 906/638/20 (906/144/17) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Савченко Г.І. ,  суддя Демидюк О.О. 
секретар судового засідання Цвіркун О.О. 
за участю представників сторін:
від позивача: Коротя Р.О., адвокат 
від відповідача 1: не з`явився,
від відповідача 2: не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.03.2021, ухваленого суддею Макаревичем В.А. у м. Житомирі (повний текст рішення складено 31.03.2021) у справі № 906/638/20 (906/144/17)
за позовом ОСОБА_1 
до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" 
до ОСОБА_2 
про визнання недійсним договору купівлі продажу, укладеного 26.09.2019, в частині продажу ОСОБА_2 транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску» та витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортного засобу «МТЗ 82 екскаватор колір червоний 1992 року випуску», що був придбаний на електронних торгах у межах зведеного виконавчого провадження № 52186725, право власності на який підтверджується актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 21.08.2017  
у межах  справи № 906/144/17
за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПК"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Фармінг"; Селянського (фермерського) господарства "Фермер"
до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" 
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся   до Господарського суду Житомирської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" про витребування з чужого незаконного володіння транспортного засобу "МТЗ 82 екскаватор колір червоний", що був придбаний на електронних торгах в межах зведеного виконавчого провадження №52186725, право власності на який підтверджується актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 21.08.2017, в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод". 
В процесі розгляду справи позивачем змінено предмет позову шляхом формулювання позовних вимог наступним чином:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 26.09.2019, в частині продажу ОСОБА_2 транспортного засобу "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску";
- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску", що був придбаний на електронних торгах в межах зведеного виконавчого провадження № 52186725, право власності на який підтверджується актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 21.08.2017.
Позовні вимоги мотивані тим, що ОСОБА_1 визнаний переможцем аукціону за результатами проведених електронних торгів з продажу транспортного засобу "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску", які проводились з 13.03.2021 Державним підприємством "Сетам" за заявкою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області. На підставі протоколу електронних торгів від 10.07.2017 та проведення повної оплати ціни майна в сумі 139062,00 грн. було складено акт державного виконавця від 21.08.2017. Акт про електронні торги відповідно до п. 8 розділу 10 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Мінюсту України 29.06.2016 № 2831/5, є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно. Однак отримати вказане майно позивачу не вдалося, оскільки з 25.04.2017 розпочалася процедура банкрутства відповідача - ПрАТ "Кремнянський крохмальний завод". В процедурі банкрутства майно боржника у вигляді майнового комплексу (28 позицій, в тому числі спірний транспортний засіб "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску") реалізовано шляхом продажу на аукціоні. За результатами проведеного аукціону 26.09.2019 між ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" в особі ліквідатора Генташ О.А. та ОСОБА_2 укладено договір № 1 купівлі-продажу майна банкрута. З огляду на вказане та посилаючись на ст.ст. 321, 387, 388 ЦК України позивачем заявлено відповідний позов.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.03.2021 в позові відмовлено. 
Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині продажу окремого майна за умови неоскарження результатів проведеного аукціону окремо від підстави укладення такого договору (проведення аукціону з продажу майна банкрута) не відповідає вимогам права, оскільки позивачем фактично визнані результати проведеного аукціону, а оскаржується правочин лише в частині майна, укладений за результатами проведеного аукціону.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.
Аргументуючи доводи скарги, апелянт вказує, що мотиви суду про неможливість оскарження договору не відповідають вимогам закону, оскільки ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратила чинність і не може застосовуватись. Відмічає, що права позивача порушує лише договір, за яким відчуджено його майно. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу України з процедур банкрутства такий договір є правочином, який може бути визнано недійсним. При цьому суд встановив, що позивач є власником спірного майна, однак не захистив право власності та не витребував майно з чужого незаконного володіння.
Відповідач - ОСОБА_2 в надісланому до суду відзиві проти доводів апелянта заперечує та вважає рішення суду законним і обгрунтованим. Звертає увагу, що реалізація майна банкрута відбувалась до набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства, а тому при розгляді спору суд правомірно враховував норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Поряд з цим, відповідно до судової практики права особи, яка вважає себе власником майна не захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням ст.ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову відповідно до ст. 388 ЦК України. Однак позивач не обгрунтував та не довів можливість застосування ст.ст. 387, 388 ЦК України. Просить відмовити в задоволенні скарги.
Інші учасники провадження письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали.
За умовами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції на момент відповідних правовідносин), зокрема, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.04.2017 порушено провадження у справі №906/144/17 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" (ідентифікаційний код 00383395, місцезнаходження: 11334, Житомирська область, Лугинський район, с. Кремне, вул. Центральна, буд. 90) та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод".
21.02.2017 на публічному веб-сайті згідно чинного законодавства була оприлюднена інформація про продаж лота №200926 (МТЗ екскаватор колір червоний).
13.03.2017 року Державним підприємством "Сетам" за заявою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області були проведені торги з продажу транспортного засобу "МТЗ екскаватор колір червоний" на першому етапі без проведення уцінки, про що свідчить сформований 10.07.2017 протокол №270034 про проведення 13.03.2017 електронних торгів (а.с. 8 -12, т.1). 
Переможцем аукціону з продажу вищезазначеного майна було визначено ОСОБА_1 .
Після проведення повної оплати, придбаного на аукціоні майна державним виконавцем 21.08.2017 складений акт про електронні торги (а.с. 7, т.1).
Відповідно до п.8 розділу 10 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України 29.09.2016 №2831/5, акт про електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.
З огляду на вказане судом першої інстанції вірно зазначено, що з моменту оприлюднення спірне майно перебувало на стадії продажу, на зазначене майно не розповсюджувалась заборона стягнення на підставі виконавчих документів протягом дії мораторіїю на задоволення вимог кредиторів. Відповідно позивача - ОСОБА_1 слід вважати власником майна, яке було виставлене на аукціон. 
Разом з цим, 26.09.2019 Товарною біржею "Довіра" як організатором було проведено аукціон з продажу майна підприємства банкрута ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" (а.с.140-142, т.2).
На аукціон було виставлено Лот №1 - майновий комплекс у складі 28 позицій, у тому числі спірне рухоме майно - трактор, марка/модель: МТЗ 82 екскаватор.
Переможцем аукціону було визнано   ОСОБА_2 , який запропонував найвищу ціну в ході аукціону.
За результатами проведеного аукціону, 26.09.2019 між ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" в особі ліквідатора Генташ О.А. та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні, а саме, майнового комплексу у складі 28 позицій, у тому числі спірне рухоме майно - трактор, марка/модель: МТЗ 82 екскаватор (а.с. 143-145, т.2).
Згідно акту про передання права власності на придбане майно від  03.10.2019, куплене на аукціоні майно було передано покупцю - ОСОБА_2 (а.с. 147-149, т. 2).
Відповідно до п. 2.5 договору купівлі - продажу майна банкрута, ціна продажу аукціону становить 1 303 452,80 грн. 
Долучені  до матеріалів справи квитанції свідчать про сплату відповідної суми ОСОБА_2 за придбане на аукціоні майно (а.с. 146, т. 2).
Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.09.2019, в частині продажу ОСОБА_2 транспортного засобу "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску" судовою колегією враховується таке.
Відповідно до частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним за позовом не лише однієї зі сторін, а також за позовом іншої заінтересованої особи, але за умови встановлення факту порушення особистого немайнового або майнового права та інтересу такої особи.
Реалізація спірного майна та укладення договору від 26.09.2019 відбулась до набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства.
За умовами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. 
Тобто, підлягають дослідженню обставини, які існували на момент вчинення правочину, в тому числі і законодавство, яким керувались сторони під час його укладення.
Відтак доводи апелянта про неправомірне застосування судом норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який втратив чинність на момент розгляду спору, є безпідставними та спростовуються вищевказаним.
Згідно ч.3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним, укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
Враховуючи зазначені положення закону, суд першої інстанції правомірно вказав, що  вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу в частині продажу окремого майна за умови не оскарження результатів проведеного аукціону окремо від підстави укладення такого договору (проведення аукціону продажу майна банкрута) не відповідає нормам права, оскільки позивачем фактично визнані результати проведеного аукціону, а оскаржується правочин лише в частині майна, укладений за результатами проведеного аукціону.
Слід відмітити також, що позивачем не заявлено вимоги про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, що свідчить про необґрунтованість позовної вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу в частині продажу відповідачу спірного майна.
Поряд з цим, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 65 Постанови від 28.11.2029р. у справі №504/2864/13-ц: «Права особи, яка вважає себе власником майна, не захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням статей 215 і 216 ЦК України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача (див. висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12)». 
Таким чином відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута, а тому місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог.
Що стосується вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 транспортного засобу "МТЗ 82 екскаватор колір червоний, 1992 року випуску", колегією суддів зазначається наступне.
Як свідчать матеріали справи, спірне майно набуто відповідачем ОСОБА_2 за результами аукціону, з повною оплатою його вартості, що свідчить про добросовісність набувача.
Відповідно до статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
З огляду на положення даної статті судом відмічається, що позивачу необхідно було довести відсутність у ліквідатора права відчуджувати спірне майно через призму поінформованості останнього про претензії позивача.
Вважаючи себе власником придбаного майна, позивач з серпня 2017 року до червня 2020 року не вчиняв дій з його отримання. В позовній заяві позивачем вказується на те, що ним здійснювались дії (робились усні заяви) по отриманню майна, які залишилися без задоволення. Однак будь-яких доказів вчинення відповідних дій (листування, покази свідків тощо) та з якими особами, до матеріалів справи не додано.
Тобто, позивачем відповідно до ст.ст. 73-80 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами підстав для застосування положень ст. 388 ЦК України, що в свою чергу тягне за собою відмову в позові.
Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 23.03.2021 року відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обгрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.
Понесені скаржником судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за ним.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Житомирської області від 23 березня 2021 року у справі №906/638/20 (906/144/17)  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №906/638/20 (906/144/17) повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "05" липня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

        Суддя                                                                                              Савченко Г.І.  

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.