ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/1069/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,      
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 ( суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/1069/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
08.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, в якому позивач просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій, у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;
зобов`язати відповідача здійснити позивачу виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням раніше виплаченої суми.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є учасником бойових дій. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня. Ця допомога виплачена у розмірі 1390,00 грн., що відповідає розміру, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112. Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. З прийняттям рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 чинною є норма частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, за змістом якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Враховуючи положення статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у 2020 році становить 8190,00 грн. Виплата відповідачем допомоги у розмірі 1390,00 грн. суперечить чинним положенням частини п`ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. На думку позивача, відповідачем порушено його право на отримання разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, передбаченому Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а тому позивач просив позов задовольнити.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що до статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (в редакції Закону, яка діяла на момент прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 “Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань” (далі - Постанова №112) учасникам бойових дій щорічно до 05 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Як зазначив відповідач, позивачу як учаснику бойових дій виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році в розмірі 1390,00 грн. відповідно до Постанови №112, пунктом 1 якої також встановлено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад, а ті перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) в розмірах, визначених цією постановою Уряду. Згідно зі статтею 48 Бюджетного кодексу України взяття розпорядниками бюджетних коштів зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень є порушенням бюджетного законодавства. З наведених підстав відповідач вважає, що разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390,00 грн. позивачу нараховано та виплачено правомірно, оскільки саме такий розмір встановлений уповноваженим на те органом у порядку, визначеному законом.
   З огляду на зазначене, апелянт вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також не повне з`ясування обставин справи мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, яке відповідно до положень   ст. 317 КАС України   підлягає скасуванню.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 03.08.2015 Головним управлінням Національної гвардії України.
Відповідно до Постанови №112 позивачу як учаснику бойових дій виплачено разову грошову допомогу до 05 травня у 2020 році в розмірі 1390,00 грн.
25.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020, просив здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, який передбачений Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Листом від 26.01.2021 №Г-145 Управління соціального захисту населення по Шевченківському району повідомило позивача про відсутність підстав для виплатити останньому допомоги у збільшеному розмірі.
Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
В даному випадку,    Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до ч. 5   ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», передбачалось, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
При цьому,   Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частину 5   статті 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту »викладено в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними)   Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.
Між тим, згідно ч. 1   ст. 17 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього   закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у   Бюджетному кодексі України.
Згідно з п. 26   розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України   встановлено, що норми і положення статей   12,   13,   14,   15   та   16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Прикінцеві та перехідні положення закону доповнені зазначеним пунктом згідно із   ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.
Внаслідок чого, Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої   ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Так, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги у 2020 році Кабінетом Міністрів України прийнято   постанову від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
При цьому, вказаною постановою встановлено, що у 2020 році виплата разової грошової допомоги до 05 травня учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 1   390,00 грн.
Між тим, окреме положення пункту 26 розділу VI у частині, яка передбачає, що норми і положення статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним) Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року.
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати позивачу у 2020 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1   390,00 грн.
В даному випадку, Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, як суб`єктом владних повноважень, що зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків з отримувачами щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, виплачено позивачу відповідну одноразову грошову допомогу у розмірі 1390,00 грн.
Між тим, позивач вважає, що він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, що передбачено чинною редакцією   ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В свою чергу, суб`єкт владних повноважень вважає, що право встановлювати розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня надано Кабінету Міністрів України положеннями   Бюджетного кодексу України, а тому позивачу правомірно виплачено у 2020 році щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, що передбачений   постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112.
Між тим, як зазначено вище,   Рішенням Конституційного Суду № 3-р/2020 від 27 лютого 2020 року   визнано такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними) окремі положення   Бюджетного кодексу України, якими надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат ветеранам війни (учасникам бойових дій), виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
В даному випадку, Конституційний Суд України зробив висновок про те, що визначення   Бюджетним кодексом України   іншого, ніж у   ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм, що суперечить принципу верховенства права, встановленому   ст. 8 Конституції України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що разова грошова допомога до 5 травня у 2020 році повинна виплачуватися позивачу у розмірі, встановленому   ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у рішенні від 29 вересня 2020 року, яке набрало законну силу у зразковій адміністративній справі № 440/2722/20.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст.   308,   311,   315,   316,   321,   322,   325,   329 КАС України, колегія суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 в адміністративній справі №280/1069/21 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва