20.07.21
22-ц/812/1323/21
Провадження № 22-ц/812/1323/21         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року                                                     м. Миколаїв
                                                                                  справа № 487/7577/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого Тищук Н. О.,
       суддів Лівінського І. В., Шаманської Н.О., 
       із секретарем Колосовою О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 02 березня 2021 року суддею Кузьменком В.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 
про захист прав споживача шляхом відшкодування збитків, 

У С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.
Позивачка зазначала, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем у якого 28 листопада 2018 року вона придбала 103 кв.м. інженерної паркетної дошки на загальну суму 164 800 грн. Порушуючи умови договору щодо строків доставки товару, ОСОБА_2 доставив його тільки 10 квітня 2019 року без погодження та без участі у прийнятті товару покупцем. При огляді товару позивачка виявила його невідповідність якості товару, який вона замовляла та його розмірам. Зазначала, що такі дії відповідача спричинили їй моральні страждання, які вона оцінює у 50 000 грн.
Посилаючись на порушення її прав споживача, ОСОБА_1 просила відшкодувати їй збитки шляхом заміни товару на належний, стягнути 50 000 грн. моральної шкоди та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.
Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 відмовилась від вимоги про зобов`язання відповідача замінити товар, пославшись на тривалий розгляд справи у зв`язку з чим, у червні 2020 року, вона розпорядилась товаром за призначенням.
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пославшись на те, що позивачка ОСОБА_1 самостійно, за наданими заводом-виробником каталогом, обрала товар і саме відповідний каталогу товар їй був доставлений. А згідно пункту 1.3 договору – не є виробничими дефектами деякі відмінності кольорів, обумовлені текстурою, стилем матеріалу, такі як текстура дерева; деякі кольорові відмінності між зразками в каталогах і виробами, які зумовлені особливостями друкованого виробництва. Також продавець не несе відповідальності за невідповідність кількості, розміру, форми фасону, комплектації товару, якщо заміри були здійснені покупцем самостійно. 
Позивачка ОСОБА_1 у відповіді на відзив просила його відхилити та задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що договором визначено обов`язок відповідача як продавця, поставити товар належної якості та у визначені строки.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване недоведеністю спричинення позивачці моральних страждань, та також виключає стягнення судових витрат на правову допомогу.
В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просила рішення скасувати, посилаючись на те, що вона відмовилась від позову в частині зобов`язання відповідача замінити товар тільки з тих підстав, що через тривалий розгляд справи змушена була використати поставлений їй товар, хоча він і не відповідав обумовленим договором критеріям. Вважає, що ця обставина не спростовує спричинення їй моральних страждань та не звільняє відповідача від обов`язку їх відшкодувати. Просила задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на помилковість висновків суду про недоведеність моральних страждань.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на ті ж обставини, якими заперечував проти позову. Також зазначав, що розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та непропорційним предмету спору. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між позивачкою ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу за зразком ШАЛ Ш-439, інженерної паркетної дошки на фанері Sherwood floors 2000-160*16 мм., під масло-воском (а.с. 7-9).
Цього ж дня ОСОБА_1 сплатила на користь відповідача 45 000 грн., 29 листопада 2018 року сплатила ще 45 000 грн., 01 грудня 2018 року ще 45 000 грн. та 04 грудня 2018 року – 33 150 грн. (а.с. 10,11).
Згідно п. 1.2 зазначеного договору купівлі-продажу, асортимент, комплектація, ціна товару визначається сторонами в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.
В специфікації зазначена дата доставки інженерної паркетної дошки на фанері Sherwood floors 29 січня 2019 року.
Разом з тим, колегія суддів вважає доведеним факт порушення відповідачем зазначених строків, враховуючи письмові пояснення відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, де зазначено, що продавець передав покупцеві товар лише 3 квітня 2021 року.
Отже, відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.
Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин).
Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.
У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів.
Пункт 5 частини першої статті 4 Закону Про захист прав споживачів передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону про захист прав споживачів термін "продукція" у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору, необхідно враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону Про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Закон про захист прав споживачів не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю.
Зазначене кореспондується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року по справі N 216/3521/16-ц, провадження N 14-714 цс 19.
Отже, оскільки умови договору купівлі-продажу за зразком ШАЛ Ш-439, інженерної паркетної дошки на фанері Sherwood floors, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останнім не виконані в повному обсязі, а саме – порушений строк доставки товару, вбачається порушення прав позивача. 
Колегія суддів не приймає доводи апелянта в частині неналежної якості товару, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, завданих невчасною доставкою товару та про необхідність часткового задоволення позову. Враховуючи принцип розумності, достатності і співмірності, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача 2 500 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.
За такого, колегія суддів вважає, що оскільки районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, то рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.
Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то з матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 уклала з адвокатом Бєліком В.Г. договір про надання правової допомоги, за яким сплатила 5 000 грн. (а.с. 18, 19).
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). 
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Оцінюючи розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з приписів п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності відшкодування таких витрат, колегія суддів вважає, що з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн.
       Також пропорційно задоволеній частині позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті до суду першої інстанції при пред`явленні позову у 2019 році, у розмірі – 35, 24 грн. та за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на судове рішення - 52, 86 грн., а всього 88, 10 грн.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2 у ПАТ «Креді Агріколь Банк» м. Київ, МФО 300614, юридична адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 250 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 р/р НОМЕР_2 у ПАТ «Креді Агріколь Банк» м. Київ, МФО 300614, юридична адреса АДРЕСА_1 ) на користь держави 88, 10 грн.
Постанова набирає законної сили з дня  прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.

Головуючий                                        Н.О.Тищук

Судді:                                                І.В.Лівінський

       Н.О.Шаманська                
---------------------------------
Повну постанову складено 20 липня 2021 року