ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 липня 2021 року           справа №200/11629/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,  розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу    Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р.  у справі  № 200/11629/19-а (головуючий І інстанції суддя Лазарєв В.В.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області       про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
                                               
                                                   ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом   ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою  Донецького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 р.  позовну заяву  залишено без руху.  Встановлено  строк для усунення виявлених недоліків заяви протягом трьох днів з наступного дня після отримання копії ухвали шляхом надання документу про сплату судового збору (а.с. 110-111).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду  від 11.05.2021 року   заяву про зміну способу та порядку виконання повернуто без розгляду (а.с. 115).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції,   заявник подав апеляційну скаргу, в якій  просить  скасувати ухвалу суду першої інстанції  від 11 травня 2021 року та направити справу для   продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги  вказує на те, що у відповідності до норм Закону України «Про судовий збір», а саме п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону, є звільненими від сплати судового збору за подання  заяви  про зміну способу та порядку виконання рішення у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Сторони  в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.  
Згідно п 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
За визначенням частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення та питання щодо залишення без руху вказаних заяв.
В той же час  частиною  6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Оскільки дії суду в разі надходження заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення статей 160, 161, 167, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.
За унормуванням вимог чч. 1 - 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Як зазначалось раніше,  ухвалою  Донецького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 р.  позовну заяву  залишено без руху.  Встановлено  строк для усунення виявлених недоліків заяви протягом трьох днів з наступного дня після отримання копії ухвали шляхом надання документу про сплату судового збору (а.с. 110-111).
Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
За змістом частини 1 статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду.
Однак  пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI унормовано, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що норми пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в даному випадку є спеціальними, судовий збір сплачується при зверненні саме до адміністративного суду із заявою про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.
Станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн. Тобто, за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення має бути сплачений судовий збір у розмірі 630,60 грн.
Заявником судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про зміну порядку і способу виконання рішення не сплачений. До заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, вмотивоване тим, що спір стосується захисту соціальних прав.
Втім до статтею 8 Закону № 3674-VI та статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
За правилами пункту 3 частини 1статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору за умови, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Разом із цим, посилання заявника, як на підставу звільнення його від сплати судового збору на положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України  «Про судовий збір», є помилковими, оскільки вказані положення Закону підлягають застосуванню саме при зверненні до суду з позовом, предметом якого є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а не із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Крім цього, посилання заявника на неможливість здійснення витрат виконавчого провадження через те, що виконавче провадження не закінчено, правомірно не прийнято до уваги  судом першої інстанції, оскільки витрати виконавчого провадження мають спрямуватись саме на організацію та проведення виконавчого провадження, у той час, коли воно триває, а не після його закінчення.
Таким чином судом першої інстанції правомірно  відмовлено у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору заяву  залишено  без руху.
Ухвала суду від 5 квітня 2021 р. про залишення  позовної заяви без руху була отримана заявником 08.04.2021 (а.с. 114).
Станом на 11 травня 2021 року заявником недоліки заяви не усунуті.
У відповідності до частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
За наведених обставин заява державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом   ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає поверненню заявнику без розгляду про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і, відповідно, для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Також судом встановлено, що заявником не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р.  у справі  № 200/11629/19-а.
Пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. 
За приписами ч. 1  ст. 4 Законом України “Про судовий збір” (в редакції, що діяла  на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно  до  Закону  України «Про  Державний  бюджет України  на  2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум працездатних осіб встановлений у місячному розмірі 2270 грн.
За подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду згідно п.п. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"  розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Тобто, необхідним є стягнення з заявника на користь Державного бюджету  несплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.
Керуючись ст. ст.  292, 293, 311, 316, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,              
                                             
                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р.    -   залишити без задоволення.
Ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 р.  у справі  № 200/11629/19-а    -  залишити без змін.
Стягнути з  Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (код ЄДРПОУ 34991191, місцезнаходження юридичної адреси – вул. Академична, буд. 20, м. Краматорськ, Донецька обл., 84333)  несплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят грн.) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення  складено 14 липня 2021 року.

Головуючий          суддя                                                                       Г.М. Міронова  
                                                               
Судді                                                                                                      І.В. Геращенко     

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв