Ухвала
10 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 466/4558/20
провадження № 61-14350ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та директора підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцького Андрія Мироновича на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 10 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: первинна профспілкова організація Учбово-виробничого об`єднання УТОС, директора підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцького Андрія Мироновича, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку підприємство об`єднання громадян (далі - ПОГ) «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та директор ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» 
Стегніцький А. М. подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 466/4558/20.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
I. Щодо підстав касаційного оскарження
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. 
В порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявниками в касаційній скарзі чітко не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
ІІ. Щодо сплати судового збору
В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року, з урахуванням додаткових рішеннь цього ж суду від 01 лютого 2021 року та від 17 травня 2021 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» за №51-к від 21 травня 2020 року про звільнення з посади підсобного робітника метало-пластмасової дільниці ПОГ Львівське УВП УТОС ОСОБА_1 з 21 травня 2020 року на підставі статті 40 пункт 2 Кодексу законів про працю України, поновлено ОСОБА_1 на посаду підсобного робітника метало-пластмасової дільниці ПОГ «Львівського УВП УТОС директора комерційного підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» з 21 травня 2020 року, стягнуто з ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2 102,40 грн без врахування обов`язкових податків і зборів. В задоволенні позовних вимог про стягнення з ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року апеляційну скаргу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаду підсобного робітника метало-пластмасової дільниці Підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» з 21 травня 2020 року», в решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року, з врахуванням додаткових рішень цього ж суду від 01 лютого 2021 року та від 17 травня 2021 року залишено без змін.
В касаційній скарзі заявники просять рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині: визнання протиправним та скасування наказу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» за №51-к 
від 21 травня 2020 року про звільнення з посади підсобного робітника метало-пластмасової дільниці ПОГ Львівське УВП УТОС ОСОБА_1 
з 21 травня 2020 року на підставі статті 40 пункт 2 Кодексу законів про працю України, поновлення ОСОБА_1 на посаду підсобного робітника метало-пластмасової дільниці підприємства об`єднання громадян «Львівського УВП УТОС директора комерційного підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» з 21 травня 2020 року та стягнення з підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 2 102,40 грн.
Таким чином судовий збір має бути сплачено за вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) та вимогу немайнового характеру.
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що касаційну скаргу подано двома особами, а саме відповідачем - підприємством об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та третьою особою - директором підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцьким А. М .
За таких обставин з урахуванням статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», при зверненні з касаційною скаргою ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та директором ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцького А. М. мало бути сплачено судовий збір:
1) за вимоги майнового характеру:
840,80 грн х 200% = 1 681,60 грн 
 
2) за вимогу немайнового характеру: 
840,80 грн х 200% = 1 681,60 грн кожним із заявників, де 840,80 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.
До касаційної скарги додана копія платіжного доручення № 1476 
від 20 серпня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 1 681,60 грн, в якій зазначено платника - ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та призначення платежу - за касаційною скаргою ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих».
Оскільки ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» сплачено судовий збір в розмірі 1 681,60 грн, розмір недоплати становить 1 681,60 грн.
Документи, що підтверджують сплату директором ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» 
Стегніцьким А. М. судового збору в сумі 1 681, 60 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору до касаційної скарги не додані.
Таким чином з метою усуненні недоліків касаційної скарги заявникам необхідно:
1) надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі. Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи;
2) надати оригінал документу, що підтверджує доплату ПОГ «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» судового збору у розмірі 1 681,60 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
3) надати оригінал документу, що підтверджує сплату директором 
ПОГ «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцьким А. М. судового збору у розмірі 1 681,60 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог                               статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу підприємства об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та директора підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцького Андрія Мироновича на рішення Шевченківського районного суду м. Львова 
від 14 вересня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 10 серпня 2021 року у цивільній справі № 466/4558/20 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення підприємству об`єднання громадян «Львівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» та директору підприємства об`єднання громадян «Львівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих» Стегніцькому Андрію Мироновичу копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особам, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                           В. В. Шипович