ПОСТАНОВА 
Іменем України

12 липня 2021 року                                                                м. Кропивницький

справа № 394/955/20
провадження № 22-ц/4809/910/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Карпенко О.Л., Письменний О.А.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Акцент-Банк»;
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Навоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року (суддя Краснопольська Л.П.).
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до  Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1  на користь позивача заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00002006055 від 24.04.2019 року в розмірі 29444,24 грн. 
Станом на 10.11.2020 року сума заборгованості 29444,24 грн, яка складається з наступного: 23347,84 грн заборгованість кредитом; 6096,40 грн. заборгованість за відсотками.
В обґрунтування вимог вказано, що 24.04.2019 року відповідач заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на отримання кредиту у "А-Банк". У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.
Відповідно до умов цього договору Банк надав ОСОБА_1  кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок  розмір якого складає 25000 грн. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі, проте позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у результаті чого станом на 10.11.2020 року виникла заборгованість  у сумі 29444,24 грн.

Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC від 24.04.2019 року в сумі 23347 (двадцять три тисячі триста сорок сім) грн 84 коп, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Частково задовольняючи позов,  суд погодився з доводами позовної заяви в частині наявності підстав для стягнення з  позичальника заборгованості за тілом кредиту в сумі 23347,84 грн. 
Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за період із 24.04.2019 по 10.11.2020 року, суд виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зокрема, у заяві позичальника від 24.04.2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів були чинними та взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Враховуючи, що фактично отримана та використана ОСОБА_1 позика не повернута, суд першої інстанції дійшов висновку, що позикодавець вправі вимагати захисту своїх прав шляхом стягнення заборгованості за тілом кредиту. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
АТ «Акцент-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі, в іншій частині - залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, щодо умов кредитування.
До матеріалів справи додано не лише Тарифи із сайту Банку, а і Паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інше. Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відсутність підпису позичальника на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. 

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «Акцент-Банк»,  встановлено строк для подачі відзиву.  
05 травня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі; постановлено апеляційний розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 12 липня 2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Судом встановлено такі обставини:
24.04.2019 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №SAMABWFC00002006055, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» на підставі чого отримано кредитну картку.
24.04.2019 року  ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» (а.с. 5). Позивач стверджує, що на підставі вищезазначеної анкети-заяви   ОСОБА_1  отримано  кредит у вигляді  встановленого  кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 25000 грн. 
Відповідно до заяви позичальника, Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де зазначено, що ОСОБА_1 на підставі підписаного між ним та АТ «Акцент-Банк» кредитного договору №SAMABWFC00002006055 , приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом та надано у користування кредитну картку у розмірі кредитного ліміту 25000,00 грн. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 10.11.2020 року має заборгованість 29444,24 грн яка складається з наступного: 23347,84 грн. заборгованість за кредитом; 6096,40 грн заборгованість за відсотками.
До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який не містить підпису відповідача про ознайомлення з ним (а.с. 7-10).
За доводами Банку, відповідач отримав та користувався кредитними коштами, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилася заборгованість, розрахунок у позові визначає складові: 23347,84 грн заборгованість за тілом кредиту; 6096,40 грн заборгованість за відсотками за період з 24 квітня 2019 року по 10 листопада 2020 року. До вимоги про стягнення з відповідача заявлено 29444,24 грн. 

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови кредитного договору, тому з нього необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у сумі  23347,84 грн.  
ОСОБА_1 судове рішення не оскаржував, пояснення до заявлених вимог, в порядку передбаченому процесуальним законодавством, не подавалося.
Позивач оскаржив судове рішення, в частині відмови в задоволенні стягнення відсотків. 
З доводами викладеними в обґрунтування оскарження, колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В анкеті–заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у А-Банку від 24.04.2019 року процентна ставка не зазначена (а. с. 5).
Проте, у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» , зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом – 46,8%, розмір щомісячних платежів –строк внесення щомісячних платежів до 25 числа поточного місяця (а.с. 6). Зазначений Паспорт не містить підпису відповідача.
       На підтвердження своїх позовних вимог, Банком було надано до суду розрахунок заборгованості за договором №SAMABWFC00002006055 від 24.04.2019 року станом на 10.11.2020 року (а.с. 5). 
Банк, пред`являючи вимоги про повернення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитом за період із 24.04.2019 року по 10.11.2020 року.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.04.2019 року, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а також роздруківка тарифів банку, які розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані до позовної заяви розмірах і порядку нарахування. 
Крім того, роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 
Колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.04.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (листопад 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову із підтвердженням того, що саме вони діяли на час укладення кредитного договору між сторонами.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Згідно  статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надані позикодавцем Правила надання банківських послуг Акцент-Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачем, лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Колегія суддів дійшла висновку, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms, які є в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.04.2019 року шляхом підписання заяви-анкети.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк.
Доведення умов кредитування і наявності заборгованості у відповідача є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Враховуючи наведене, з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів погоджується колегія суддів, інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства.
Отже, судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом. 

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, апеляційна скарга АТ «Акцент-Банк» на заочне рішення Навоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – залишити без задоволення, а заочне рішення Навоархангельського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя         Л. М. Дьомич
Судді О.Л. Карпенко
О.А. Письменний