ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15811/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за  апеляційною скаргою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі за позовом Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Технополіс» про визнання протиправним та нечинним рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Громадська організація «Платформа Громадський контроль» звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправним та нечинним повністю рішення відповідача від 16.11.2018 року № 628 «Про встановлення тарифів на послуги з перевезення пасажирів та багажу на міських автобусних маршрутах загального користування, які надаються ТОВ ВФ «Технополіс» .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 16.11.2018 року № 628/0/6-18 «Про встановлення тарифів на послуги з перевезення пасажирів та багажу на міських автобусних маршрутах загального користування, які надаються ТОВ ВФ «Технополіс».
Стягнуто з Виконавчого комітету Новомосковської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» сплачену суму судового збору у розмірі 2102 грн.
Зобов`язано Виконавчий комітет Новомосковської міської ради після набрання даним рішенням суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даного рішення суду про визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.
Не погодившись з рішенням суду, Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2021, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що оскаржуване рішення відповідача має індивідуальний характер, не являється нормативно-правовим актом та положення Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» до нього не застосовуються, оскільки це рішення стосується лише прав та обов`язків ТОВ ВФ «Технополіс», не встановлює, не змінює, не припиняє загальні правилами поведінки щодо необхідності оплати за проїзд, дію вичерпується приведенням комунальним підприємством послуг на перевезення відповідно до вимог оскаржуваного рішення, тобто дія не є необмеженою. Порушення норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є самодостатньою підставою для визнання рішення органу місцевого самоврядування протиправним, а лише є підставою для притягнення до відповідальності винних осіб. Також права позивача оскаржуваним актом не порушені, оскільки останній не довів факту порушення особисто своїх прав. Право громадської організації як юридичної особи на звернення до суду в розумінні КАС України виникає у випадку порушення прав та законних інтересів безпосередньо громадської організації, захист яких відбувається у судовому порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 16.11.2018 рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 628/0/6-18 встановлено тарифи на транспортні послуги, які надаються ТОВ ВФ «Технополіс», у відповідності до якого, зокрема, встановлено тариф на одну поїздку пасажира у розмірі - 7 грн. та тариф проїзду для учнів 1-4 класів загальноосвітніх шкіл у період з 1 жовтня по 15 травня (в тому числі під час канікул та у вихідні дні) - 2 грн. на відповідному маршруті, який вказаний у рішенні.
Підставою для прийняття даного рішення став лист-звернення ТОВ ВФ «Технополіс» від 17.09.2018 року № 389 з додатками.
Вважаючи, що спірне рішення прийнято з порушенням законодавчо визначеної процедури прийняття регуляторних актів, позивач звернувся до суду.
Відповідач, в свою чергу, не заперечуючи допущені порушення, зазначав про те, що дане рішення не є регуляторним актом, а отже на нього не розповсюджуються вимоги процедури прийняття регуляторних актів.
Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідно зазначити , що з огляду на зміст спірних правовідносин визначальним у вирішенні цього спору, є визначення чи відносяться оскаржувані рішення виконавчого комітету місцевого самоврядування до категорії регуляторних актів.
Законодавчо закріплено, що регуляторним актом може визнаватись як нормативно-правовий акт, так й інший офіційний письмовий документ, який відповідає сукупності певних ознак, зокрема таких як:
1) прийняття уповноваженим на це регуляторним органом;
2) встановлення, зміна чи скасування норм права;
3) застосування неодноразово та щодо невизначеного кола осіб.
З оскаржуваного рішення Виконкому Новомосковської міської ради від 16.11.2018 № 628/0/6-18 слідує, що воно розраховано на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, з метою встановлення тарифів на перевезення населення у місті Новомосковську.
Таким чином рішення відповідача про встановлення тарифів на послуги з перевезення пасажирів та багажу на міських автобусних маршрутах загального користування від 16.11.2018 є регуляторним актом.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11 лютого 2020 року № 210/3268/15-а, від 25 квітня 2018 року у справі № 591/6936/15-а та від 21 грудня 2018 року у справі № 591/1335/15-а.
Приписами статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1160-IV) регуляторний акт - це:
прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;
прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.
За наведеним у статті 1 Закону № 1160-IV визначенням регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 6 Закону № 1160-IV   передбачено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право:
подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду;
у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів;
подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю;
бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів;
самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду;
одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.
Положеннями статті 8 Закону № 1160-IV передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Аналіз регуляторного впливу підписується розробником проекту регуляторного акта, а в разі якщо розробником проекту є регуляторний орган, інший орган, установа чи організація - керівником цього органу, установи чи організації.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.
За правилами пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.
Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
За змістом статті 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.
Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.
Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.
Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.
Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.
Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.
У відповідності зі   статтею 12 Закону № 1160-IV   регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.
Статтею 13 Закону № 1160-IV установлені способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності. Зокрема, план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.
Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.
В силу частини першої статті 36 Закону № 1160-IV регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: 1) відсутній аналіз регуляторного впливу; 2) проект регуляторного акта не був оприлюднений.
Факт не дотримання процедури встановлений судом першої інстанції та не заперечується відповідачем. На вимогу суду надати докази дотримання вимог законодавства щодо порядку прийняття та оприлюднення регуляторних актів,  відповідачем зазначено, що докази публічного громадського обговорення проекту рішення, зауваження та пропозиції, аналіз регуляторного впливу, а також звіт про відстеження результативності регуляторного акту та докази їх офіційного опублікування надати не має можливості, оскільки оскаржуване рішення не є регуляторним актом.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у позивача права на звернення до суду з адміністративним позовом, з огляду на те, що оскаржувані рішення не зачіпають його інтереси, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» № 4572-VI від 22.03.2012 року (далі Закон № 4572-VI) громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.
Згідно ч. 5 ст. 1 Закону № 4572-VI громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону № 4572-VI для здійснення своєї мети (цілей) громадське об`єднання має право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.
Таким чином, позивач є частиною громадського суспільства, а отже наділений правом оскаржувати рішення, які зачіпають інтереси невизначеного кола осіб, тому доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з цим позовом є безпідставними та не приймаються судом апеляційної інстанції.
Аналізуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчим комітетом Новомосковської міської ради не дотримано законодавчо визначеної процедури підготовки та оприлюднення спірного рішення, яке є регуляторним актом, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення Новомосковської міської ради є обґрунтованим.
Доводи скаржника щодо необхідності закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що спірне рішення від 16.11.2018 року № 628/0/6-18 скасовано рішенням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради  від 27.04.2021 року №314/0/6-21, колегією суддів відхиляються, оскільки предметом апеляційного перегляду перш за все є правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції на момент прийняття оскаржуваного судового рішення і саме вони підлягають перевірці та оцінці під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. На момент прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції спірне рішення про встановлення тарифів було чинним, а отже підстави для закриття провадження у справі відсутні. 
Так само, щодо посилань скаржника на відсутність на момент розгляду справи договірних відносин з ТОВ ВФ «Технополіс», колегія суддів зазначає, що предметом спору не є особливості договірних відносин відповідача з перевізником.
Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги, що по суті повторюють заперечення відповідача на поданий адміністративний позов, повно розглянуті та спростовані судом першої інстанції, свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи не знайшли.
З огляду на викладене,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини, що мають значення для справи та надана їм належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права та  з дотриманням вимог процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.   Підстави для скасування рішення суду  відсутні. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Новомосковської міської ради залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
       
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко