ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/3491/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 липня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області (надалі за текстом - «ГУНП в Київській області») № 193о/с від 22.04.2019 р. про звільнення його зі служби в поліції;
- поновити його на рівнозначній посаді в Обухівському ВП ГУНП в Київській області;
- зобов`язати ГУ УМВСУ у Київській області вирішити питання про його працевлаштування;
- стягнути ГУ УМВСУ у Київській області заборгованість по заробітній платі за період з 21.02.2018 р. по 23.04.2018 р.;
- стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він погодився на посаду, рівнозначну посаді заступника начальника відділу поліції ГУНП в Київській області, однак відповідачем області не було розглянуто його звернення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ № 193о/с від 22.04.2019 р. про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Поновлено позивача на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області та стягнуто на його користь суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 48 936 грн 03 коп.
В апеляційній скарзі ГУНП в Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що позивачеві пропонувались вакантні посади про останній від них відмовився.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 62 о/с від 01.02.2019 р., виданим на виконання судового рішення, ОСОБА_1 поновлено на службі на посаді заступника начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Обухівського відділу поліції з 03 липня 2018 р.
21 лютого 2019 р. позивача попереджено про можливе наступне вивільнення із займаної посади 22.04.2019 р. згідно з пунктом 1 ст. 40, ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, ст. 68, п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
За даними Акту пропонування посад від 21.02.2019 р. позивачеві запропоновано наступні посади для подальшого проходження служби: 1) старшого інспектора-чергового СРПП № 1 Обухівського ВП ГУНП в Київській області; 2) начальника СРПП №4 Обухівського ВП ГУНП в Київській області; 3) начальника СРПП №2 Ржищівського    ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області.    
Із запропонованими посадами позивач не погодився та вчинив на вказаному акті напис наступного змісту: «Згоден на посаду рівнозначну заступника начальника відділу поліції ГУ НП в Київській області. Мені запропоновано не рівнозначні посади».
Наказом № 193о/с від 22.04.2019 р. ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). В якості підстави зазначено: наказ Національної поліції України № 27 від 17.012.2017 р., наказ ГУНП в Київській області № 101 від 23.01.2017 р. «Про організаційно-штатні зміни».
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 р. № 580-VIII (надалі за текстом - «Закон № 580-VIII»).
Частиною 1 статті 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 3 статті 61 Закону № 580-VIII за поліцейськими зберігаються всі права, визначені для громадян України Конституцією та законами України, крім обмежень, встановлених цим та іншими законами України.
Частиною 1 статті 68 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.
Відповідно до частини 2 названої статті Закону № 580-VIII поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.
Згідно частини 3 статті 68 Закону № 580-VIII поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України (надалі за текстом - «КЗпП України») правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно частини 2 названої статті КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Згідно частин 1, 3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами ОСОБА_1 виявив бажання проходити службу в органах Національної поліції.
Разом з тим, позивача було звільнено у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Так, відповідно до додатку до наказу № 101 від 23.01.2017 р. «Про організаційно-штатні зміни» ГУНП в Київській області в Обухівському відділі поліції скорочено посаду заступника начальника відділу - керівника патрульної поліції та уведено посаду заступника начальника відділу поліції.
Водночас, згідно наданим відповідачем листом № 2781/109/12 від 11.10.2019 р. відомостям, на момент звільнення позивача в ГУНП в Київській області значна кількість вакантних посад, у тому числі 11 посад заступника начальника відділу поліції.  
Враховуючи, що при звільненні позивачеві не були запропоновані усі вакантні посади, на які він міг бути призначений, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII передбачено дві підстави для звільнення поліцейського: 1) скорочення штатів» 2) проведення організаційних заходів.
Таким чином, звільняючи ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідач мав зазначити у наказі про звільнення конкретну підставу, визначену наведеним пунктом частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII. 
У постанові від 24 квітня 2019 р. у справі № 815/1554/17 Верховний Суд дійшов висновку, що вказівка у наказі про звільнення лише на норму закону без відповідної конкретизації підстави для звільнення, породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення, не дозволяє позивачу встановити дійсні підстави звільнення та спрогнозувати подальші свої дії, зокрема, щодо оскарження такого наказу.
Відповідно ж до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.        
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Постанова складена в повному обсязі 27 липня 2021 р.

Головуючий    суддя                                                               І.О.Лічевецький

                     суддя                                                               В.П.Мельничук 

                       суддя                                                                      О.М.Оксененко