КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 757/2408/21-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10417/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року                                                                                                   м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                        
                                         при секретарі      Кузьмич Р.Р.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Литвинової І.В.,-    
 
встановив:
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
Просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 54032, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. 28 вересня 2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вчиненні виконавчого напису були відсутні підстави вважати заборгованість безспірною. Приватний нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності обов`язкових документів. Кредитний договір не був посвідчений нотаріально.
Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_1 не укладала кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому передача права вимоги за договором не могла мати місце.
Також, у виконавчому написі вказано, що право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 281118-01 від 28 листопада 2018 року, тоді як датою укладення кредитного договору є травень 2019 року.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року позов задоволено.
Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем і зареєстрований за № 54032, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим Іваном Миколайовичем відкрито 30 грудня 2020 року виконавче провадження № 64018995, про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», таким, що не підлягає виконанню. 
Проведено розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині підстав для задоволення позовної заяви, а саме: скасувати висновок суду про укладення ОСОБА_1 кредитного договору від 11 травня 2019 року № 874652398; скасувати висновок про можливість вчинення виконавчого напису за кредитним договором від 11 року 2019 року № 874652398. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні представники ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялися належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про стягнення заборгованості є спірною, а тому виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, виписка, надана ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», не містить номеру особового рахунку, за яким вона видавалася, та строків, в які передбачалося погашення заборгованості з відміткою про непогашення.
Також судом першої інстанції встановлено, що хоча кредитний договір між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладався 11 травня 2019 року, у виконавчому написі вказано про те, що право вимоги до ТОВ «ФК «Таліон плюс» перейшло від первісного кредитора 28 листопада 2018 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Рішення суду оскаржується в частині встановлення судом факту укладення кредитного договору та можливості вчинення виконавчого напису.
Встановлено, що 28 вересня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 за період з 05 серпня 2020 року по 06 серпня 2020 року включно заборгованості за кредитним договором № 874652398 від 11 травня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у розмірі 28 605 грн 00 коп., з яких: 8 500 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15 350 грн 00 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4 755 грн 00 коп.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що заборгованість не була безспірною, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності обов`язкових документів, кредитний договір не був посвідчений нотаріально.
Крім того, ОСОБА_1 вказала, що не укладала кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому передача права вимоги за договором не могла мати місце.
Також, у виконавчому написі вказано, що право вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло на підстав договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 281118-01 від 28 листопада 2018 року, тоді як датою укладення кредитного договору є травень 2019 року.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив, що кредитний договір був укладений, тоді як позивачка його не підписувала та не укладала, колегія суддів оцінює критично, оскільки при розгляді справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не досліджується питання укладення чи не укладення кредитного договору, оскільки така вимога може бути заявлена лише шляхом подання окремого позову.
В свою чергу матеріали справи не містять доказів про визнання кредитного договору недійсним чи не укладеним.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зробив невірний висновок, що спірний виконавчий напис не може бути виданий нотаріусом за кредитним договором, який не посвідчений нотаріально, колегія суддів не приймає, оскільки, з огляду на суму кредиту - 8 500 грн 00 коп., такі договори обов'язковому нотаріальному посвідченню не підлягають.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом без дотримання вищенаведених вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Підстави для зміни рішення суду відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 березня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування або зміни за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 10 вересня 2021 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                              Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                               С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                                                                                         В.І. Олійник