ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1208/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №701/868/20 Категорія:  	Костенко А. І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 липня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року, ухваленого у складі судді Костенко А.І., у справі за позовом приватного підприємства «Лавіта» до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про припинення зобов`язання за договором іпотеки, виключення з державного реєстру іпотек обтяження, виключення з державного реєстру запису про заборону нерухомого майна, -
в с т а н о в и в :
У вересні 2020 року приватне підприємство «Лавіта» звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення зобов`язання за договором іпотеки, виключення з державного реєстру іпотек обтяження, виключення з державного реєстру запису про заборону нерухомого майна.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МКЛУ-92-08, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 83 160 доларів США. 
Також, цього ж дня між позивачем і відповідачем було укладено договір іпотеки №МІУ-92-08 відповідно до якого ПП «Лавіта» передало ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» комплекс нежитлових будівель, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року у справі №705/4368/13 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 256 495,98 гривень.
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 лютого 2014 року було змінено, скасувано його в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1 256 495, 98 гривень. Позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості по кредиту задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 522,21 гривень. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 950 522,21 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , порівну на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати по справі в сумі 3441 гривень, по 1147 гривень з кожного. 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року було розстрочене виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року рівними частинами строком на 24 місяці зі сплатою заборгованості за рішенням суду в розмірі 39 605,09 гривень щомісячно. 
В період з 15 березня 2017 року по 19 лютого 2018 року вищезазначене рішення апеляційного суду було виконане в повному обсязі. Таким чином, у зв`язку з повним виконанням зобов`язання за кредитним договором № МКЛУ-92-08 від 11 квітня 2008 року позивач вважає, що іпотека за договором іпотеки № МІУ-92-08 припинилася в силу приписів ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
На підставі викладеного, позивач просив суд визнати припиненими зобов`язання за договором іпотеки №МІУ-92-08 від 11 квітня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №1489.
Виключити з державного реєстру іпотек обтяження іпотекою зареєстроване 11 квітня 2008 15:48:22 реєстратором: Маньківський районний нотаріальний округ, реєстраційний номер 7003164.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону нерухомого майна реєстраційний номер 17708013 зареєстрований 11 квітня 2008 15:41:46 за №7003008.
Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року позов задоволено.
Визнано припиненими зобов`язання за Договором іпотеки №МІУ-92-08 від 11 квітня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1489.
Виключено з державного реєстру іпотек обтяження іпотекою зареєстроване 11 квітня 2008 року 15:48:22 реєстратором: Маньківський районний нотаріальний округ, реєстраційний номер 7003164.
Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону нерухомого майна реєстраційний номер 17708013 зареєстрований 11 квітня 2008 року 15:41:46 за № 7003008.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року позивачем добровільно виконане, а саме ним було внесено на рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кошти в сумі 950 595,99 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями.
Законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.
Внаслідок виконання ОСОБА_1 , своїх зобов`язань по основному договору припиняються зобов`язання за договором іпотеки, а сам договір іпотеки визнається таким, що припинив свою дію.
Оскільки позивач позбавлений можливості розпоряджатися своїм нерухомим майном через відмову відповідача припинити обтяження нерухомого майна накладену по договору іпотеки № МІУ-92-08 від 11 квітня 2008 року, суд прийшов до висновку про необхідність зняття заборони відчуження з нерухомого майна ПП «Лавіта» накладену по договору іпотеки.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд не врахував рішення Господарського суду Черкаської області від 26 квітня 2016 року, яке було змінено постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, за якими було звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання права ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» продажу предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №МКЛУ-92-08, укладеним з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
Виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року ніяк не позбавляє та не доводить факт повного виконання зобов`язань ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» за кредитним договором №МКЛУ-92-08 від 11 квітня 2008 року, оскільки в останніх існує інше зобов`язання щодо виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року.
Помилковими є висновки місцевого суду, що кредитний договір №МКЛУ-92-08 від 11 квітня 2008 року припинив свою дію.
Оскаржуване рішення є передчасним, оскільки загальний залишок заборгованості за забезпеченим кредитним договором не обмежується сумою 950 522,21 гривень, а становить 48 819,77 доларів США боргу зі сплати кредиту, 2 650,83 доларів США заборгованості за простроченим кредитом, 15 493,51 доларів США простроченої заборгованості по відсотка за кредитом та 401 905,94 гривень пені, що встановлений 12 лютого 2018 року постановою Київського апеляційного господарського суду.
Оскільки рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року у справі №705/4368/13-ц, яке вступило в силу з дня його постановлення та до моменту прийняття ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року сплинуло майже повних три роки без виконання жодним чином стягнутої на користь банку заборгованості в розумінні ст. 625 ЦК України не звільняє боржника від сплати на користь кредитора суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу. 
Свідоме незалучення судом першої інстанції ТОВ «Олком-Лізинг», яке згідно укладених договорів від 09 жовтня 2020 року набуло право вимоги як за кредитним договором так і договором іпотеки, порушує майнові права ТОВ «Олком-Лізинг» як належного іпотекодержателя, оскільки формалізм, що полягає у заміні відомостей у державному реєстрі не може унеможливити реальні зобов`язання сторін за договором про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та впливати на процесуальний статус сторони, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України. 
У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Лавіта» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення місцевого суду без змін. 
Зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач ніяким чином не заперечує проти факту припинення зобов`язань.
У постанові Київського апеляційного господарського суду 12 лютого 2018 року не досліджувалося та не встановлювався розмір заборгованості за кредитним договором.
Сума боргу, правильність розрахунків, чинність кредитного договору та іпотечного як обставини, які з`ясовуються у даній справі встановлені рішенням суду у цивільній справі №705/4368/13-ц, та не потребують повторного доведення. 
Київський апеляційній суд невірно встановив дату для переведення іноземної валюти в українську, оскільки такою датою є дата винесення рішення Апеляційним судом Черкаської області – 12 травня 2014 року. 
Місцевий суд був обмежений в дослідженні постанови Київського апеляційного господарського суду 12 лютого 2018 року, оскільки такий доказ не було приєднано до матеріалів справи.
У своїх додаткових поясненнях ТОВ «Олком-Лізинг» вважає, що оскаржуване рішення суду є безпідставним, та ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.
Доводи, викладені у письмових пояснення ТОВ «Олком-Лізинг» аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Форма кредитного договору визначена у ч.1 ст.1055 ЦК України, відповідно до якої кредитний договір укладається у письмовій формі.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 квітня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МКЛУ-92-08, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, які надаються у межах поновлювальної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 83 160,00 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами процентів згідно умов цього договору (т. 1 а.с. 8-10)
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст. 546 ЦК України в редакції, що діяла на момент укладення договору іпотеки).
Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За приписами абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
11 квітня 2008 року, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержатель) та ПП «Лавіта» (іпотекодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки №МІУ-92-08, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: комплекс нежитлових будівель, реєстраційний номер 5485229, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А,а) - 73,6 кв.м.; кімнати зразків (Літера 3) - 28,2 кв.м.; споруд (№1,2); замощення (№11); криниці (літера К); магазину (літера Б) - 192,5 кв.м.; складу сипучих товарів з підвалом (літера В пд В) - 1113,6 кв.м.; матеріального складу (літера Д) - 567,6 кв.м.; нежитлової будівлі (літера Г) –58,4 кв.м.; майстерні (літера М) 25,1 кв.м.; сторожки з ганком (літера - Н) - 7,2 кв.м.; складу (літера Є) - 6,8 кв.м.; вбиральні (літера Е), що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Сторони погодили, що вищевказаний комплекс нежитлових будівель передається в іпотеку як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором №МКЛУ-9208 від 11 квітня 2008 року на суму 83 160,00 доларів США, а також процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 18% річних, а також комісійної винагороди за основним зобов`язанням, неустойки за цим договором або основним зобов`язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих прострочкою платежів за основним зобов`язанням, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог (т.1 а.с. 6-7).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Лавіта» про стягнення заборгованості по кредиту. За результатами розгляду цивільної справи, рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та солідарно з ОСОБА_1 та ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору від 11 квітня 2008 року на загальну суму 950 522,21 гривень. Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Лавіта» порівну на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати по справі в сумі 3441 гривень, по 1147 гривень з кожного (т.1 а.с. 17-20). 
Окрім того, з даних Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційним судом встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року, позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПП «Лавіта» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та кредит» за договором №МКЛУ-92-08 від 11 квітня 2008 року в розмірі 48 819,77 доларів США боргу зі сплати кредиту, (що в гривневому еквіваленті станом на 26 квітня 2016 року становить 1 237 039 гривень 27 копійок); 2 650, 83 доларів США заборгованості за простроченим кредитом, (що в гривневому еквіваленті станом на 26 квітня 2016 року становить 67 169 гривень 12 копійок); 15 493,51 доларів США простроченої заборгованості по відсоткам за кредитом (що в гривневому еквіваленті станом на 26 квітня 2016 року становить 392 588 гривень 50 копійок); 401 905 гривень 94 копійок пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових будівель, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А,а) - 73,6 кв.м; кімнати зразків (літера З) - 28,2 кв.м.; споруд (№1,2); замощення (№ІІ), криниці (літера К); магазину (літера Б) - 192,5 кв.м.; складу сипучих товарів з підвалом (літера В пд. В) - 1 113,6 кв.м.; матеріального складу (літера Д) - 567,6 кв.м.; нежитлові будівлі (літера Г) - 58,4 кв.м.; майстерні (літера М) - 25,1 кв.м., сторожки з ґанком (літера - Н) - 7,2 кв.м., складу (літера Є) - 6,8 кв.м., вбиральні (літера Е), що розташований на земельній ділянці по по АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г. 13 лютого 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за №560, що перебуває у власності приватного підприємства «Лавіта» шляхом надання права ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» продажу вказаного предмету іпотеки з початковою ціною реалізації у розмірі 4 949 580 гривень. 
Встановлюючи розмір заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2008 року, Київський апеляційний господарський суд вказав, що з огляду на визначення в кредитному договорі виконання зобов`язання у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті та наявність у банка відповідно ліцензії на використання іноземної валюти на території України, визначення місцевим господарським судом заборгованості в іноземній валюті та у гривневому еквіваленті станом на дату прийняття рішення є обґрунтованим. При цьому встановлено, що така сума заборгованості не є більшою за суму, встановлену рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року у справі № 22ц-793/1039/2014.
На вказані рішення посилався ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у відзиві на позовну заяву.
Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку, що у зв`язку з тим, що зобов`язання за кредитним договором було визначено в іноземній валюті, водночас грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, тому станом на 26 квітня 2016 року загальна сума заборгованості по зобов`язаннях за кредитним договором №МКЛУ-92-08 від 11 квітня 2008 року становить 2 098 702,83 гривень. 
З наданих позивачем платіжних доручень №20 від 15 березня 2017 року, № 23 від 04 квітня 2017 року, №43 від 11 травня 2017 року, № 60 від 16 червня 2017 року, №67 від 03 липня 2017 року, № 82 від 01 серпня 2017 року, № 93 від 04 вересня 2017 року, № 100 від 25 вересня 2017 року, № 115 від 02 листопада 2017 року, №126 від 27 грудня 2017 року, № 135 від 30 січня 2018 року, № 140 від 08 лютого 2018 року, №142 від 13 лютого 2018 року, №146 від 16 лютого 2018 року, №147 від 19 лютого 2018 року вбачається, що ПП «Лавіта» було сплачено на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2008 року №МКЛУ-92-08 та згідно рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року грошові кошти в сумі 696 595 гривень 99 копійок (т.1 а.с. 21-26).
Водночас, ОСОБА_1 було сплачено на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2008 року №МКЛУ-92-08 та згідно рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2014 року грошові кошти в сумі 254 000 гривень, що підтверджується квитанціями №73 від 16 лютого 2018 року, № 7 від 19 лютого 2018 року, № 44 від 19 лютого 2018 року (т. 1 а.с. 27-28).
Отже, ПП «Лавіта» та ОСОБА_1 було сплачено на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2008 року №МКЛУ-92-08 грошові кошти в сумі 950 595,99 гривень. 
Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 129-1 Конституції України).
Відповідно до ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, з інших підстав, передбачених цим Законом.
На підстав викладеного, суд приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 та/або ПП «Лавіта» було виконано зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме в розмірі, визначеному постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 лютого 2018 року, тому основне зобов`язання не є виконаним та припиненим, а відтак відсутні підстави для припинення й забезпечувального зобов`язання – іпотеки. 
Суд відхиляє доводи, викладені в апеляційні скарзі щодо обов`язкового скасування рішення суду на підставі п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України, оскільки незаконність і необґрунтованість рішення суду зазначається в апеляційній скарзі (ст. 356 ЦПК України), водночас ТОВ «Олком-Лізинг» апеляційну скаргу не подавало, відтак рішення не оскаржувало.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що боржник внаслідок порушення взятих зобов`язань не звільнений від сплати на користь кредитора суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних, оскільки відповідач не звертався до суду із такими зустрічними позовними вимогами, водночас наявні судові рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не містять таких її складових. 
Безпідставними є доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо невірного визначення Київським апеляційним господарським судом дати для переведення іноземної валюти в українську, оскільки вказане рішення внаслідок його перегляду в касаційному порядку було залишено без змін та набрало законної сили, та не є предметом апеляційного перегляду в даній справі. 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» – задовольнити, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2021 року - скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким: 
В задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Лавіта» до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення зобов`язання за договором іпотеки, виключення з державного реєстру іпотек обтяження, виключення з державного реєстру запису про заборону нерухомого майна – відмовити.
Стягнути з приватного підприємства «Лавіта» на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати у сумі 3 153 гривні. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови виготовлений 15 липня 2021 року.

Судді