УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 липня 2021 року
м. Київ
справа № 207/2482/20
провадження № 51-597ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Баглійського районного суду         м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська ухвалою від 26 березня 2021 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді цього ж суду ОСОБА_5 у справі № 204/2482/20.
Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 22 квітня 2021 року відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
ОСОБА_4 не погодився з зазначеними вище ухвалами і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати вказані судові рішення.
 
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що зазначеною статтею Конституції України гарантується право на апеляційний перегляд справи,                           а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, виходячи з чого Кримінальний процесуальний кодекс України (далі – КПК) визначає, в яких випадках і які саме рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).
Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження окремих судових рішень, якими не завершується розгляд кримінального провадження по суті, має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції, та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Положеннями ч. 1 ст. 81 КПК, окрім іншого, передбачено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді Баглійського районного суду             м. Дніпродзержинська, оскарження якої в апеляційному порядку не передбачено положеннями КПК, зокрема статтями 81, 392 цього Кодексу.
Так, суддя Дніпровського апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 цього Кодексу,                            правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 .
Верховний Суд погоджується з рішенням апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , однак не з підстав, що зазначені в оскаржуваному судовому рішенні.
Так, рішення про відмову у відкритті провадження суддя апеляційного суду обґрунтував тим, що оскарження ухвали не передбачено частинами 1, 2 ст. 309 КПК, якими встановлено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Водночас колегія суддів зазначає, що хоча у вищезгаданій ухвалі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року і вказано, що вона постановлена слідчим суддею ОСОБА_6 , однак, розглядаючи заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , він відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК ухвалював судове рішення як суддя цього ж суду, а не слідчий суддя, у зв`язку з чим апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження, повинен був керуватися положеннями ст. 392 КПК.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд констатує, що некоректність мотивів постановлення ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, адже висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , з підстави, що ухвала  Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року  не може бути оскаржена в апеляційному порядку, є правильним.
Водночас зі змісту положень ст. 424 КПК вбачається, що ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді не може бути предметом і касаційного оскарження.
Частиною 2 ст. 428 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до зазначених вище норм відмовити у відкритті касаційного провадження.

 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                     ОСОБА_4 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                               ОСОБА_3