Головуючий суду 1 інстанції - Пронька В.В.
Доповідач -Коновалова В.А.

Справа № 417/4846/17
Провадження № 22-ц/810/375/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                               ПОСТАНОВА
Іменем України

05 липня 2021 року                                                                               м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Луганської В.М., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Вовчанської С.В.,
учасники справи:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Проньки В.В. в смт. Новопсков Луганської області,
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» про витребування майнових паїв в натурі та стягнення упущеної вигоди,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2017 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» про витребування майнових паїв в натурі та стягнення упущеної вигоди, в обґрунтування якого зазначили, що їм належать майнові паї, які відповідно до довідки Кризької сільської ради від 26 серпня 2003 року знаходяться в оренді у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон», який є правонастпуникомКСП «Дружба» Марківського району Луганської області. З 2000 року позивачі намагаються вирішити питання щодо повернення їм майнових паїв в натурі, однак паї так їм і не повернули у зв`язку з ліквідацією 01 жовтня 2009 року КСП «Дружба», як банкрута. Позивачі вважають ліквідацію КСП «Дружба» незаконною та посилаються на те, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області у справі №2/574/2003 договір про передачу майнового паю визнаний незаконним. 
Позивачі просили суд витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» майнові паї в натурі у повному обсязі та стягнути упущену вигоду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» про витребування майнових паїв в натурі та стягнення упущеної вигоди відмовлено повністю. 
Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що позивачами не надано доказів того, що належне їм майно передавалося до СТОВ «Оріон» та не надано доказів і того, що СТОВ «Оріон» Марківського району є правонаступником КСП «Дружба». Позивачі не підтвердили належними та допустимими доказами, що майно, яке вони мали право отримати при паюванні КСП «Дружба» знаходиться в СТОВ «Оріон».
Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачами не доведено протиправної поведінки відповідача, та взагалі спірні правовідносини, які є предметом розгляду жодним чином не стосуються відповідача СТОВ «Оріон», а тому позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на думку суду, обрали невірний спосіб захисту своїх прав та пред`явили позов до неналежного відповідача в даному спорі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказують на те, що при виході зі КСП «Дружба» свою частину майна ані ні в натурі, ані в грошовому вираженні вони не отримали. 01 квітня 2000 року все майно КСП «Дружба» передано в оренду до СТОВ «Оріон». 24 грудня 2003 року КСП «Дружба» в газеті «Радянське слово» повідомило про своє банкрутство, та все майно, яке було передано в оренду СТОВ «Оріон» залишилось у останнього. Рішенням загальних зборів КСП «Дружба» від 16 березня 2000 року на погашення заборгованості було виділено 2533877 грн та резервний фонд складав 564000 грн. 
Позивачі вважають, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно того, що ними не надано доказів, що належне їм майно передавалося до СТОВ «Оріон» та, що СТОВ «Оріон» Марківського району є правонаступником КСП «Дружба». Позивачі вважають, що вони підтвердили належними та допустимими доказами, що майно, яке вони мали право отримати при паюванні КСП «Дружба» знаходиться у СТОВ «Оріон».

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 12 травня 2021 року сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Оріон» роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі,проте відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон» копію ухвали Луганського апеляційного суду від 12 травня 2021 року про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу отримало 18 травня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 копію ухвали Луганського апеляційного суду від 12 травня 2021 року про відкриття апеляційного провадження у справі отримали 15 травня 2021 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.
Позивачі, які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачами не надано доказів того, що належне їм майно передавалося до СТОВ «Оріон» та не надано доказів і того, що СТОВ «Оріон» Марківського району є правонаступником КСП «Дружба». Позивачі не підтвердили належними та допустимими доказами, що майно, яке вони мали право отримати при паюванні КСП «Дружба» знаходиться в СТОВ «Оріон».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Порядок виділення майнового паю передбачено Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року, указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року № 177, Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62, Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.
Згідно частини другої статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське товариство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.
За змістом частини третьої статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське товариство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.
Відповідно до вказаної норми закону члени колективного сільськогосподарського підприємства є суб`єктами права власності в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства.
Статтею 2 Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року  передбачено здійснення комплексу організаційних заходів, зокрема щодо запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.
Відповідно до ч.7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.
Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04.04.2001 за № 306/5496, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за № 673/23205.
Відповідно до пункту 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок), що був чинним станом на 2003 рік - дату проведення зборів уповноважених осіб від співвласників майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та представників СТОВ «Оріон» та КСП «Дружба» виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.
Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі (пункт 15 Порядку).
Відповідно до пункту 16 Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із нижченаведених способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.
При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна мало зробити відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.
Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна могло бути підставою для оформлення прав власності на виділене майно в установленому порядку.
Наказом Міністерства аграрної політики України від 15 грудня 2000 року № 252 (скасований на підставі наказу Міністерства аграрної політики від 27 червня 2003 року № 199) затверджено Порядок обов`язкових процедур при реформуванні колективних сільськогосподарських підприємств та врегулюванні майнових відносин в агроформуваннях, які працюють на умовах оренди землі і майна, що включає в себе, зокрема, затвердження загальними зборами уточнених списків осіб, які мають право на майновий пай на дату реформування КСП; виділення майна особам, що бажають вийти з КСП зі своїми майновими паями, затвердження переліку цього майна загальними зборами.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 18 листопада 2003 року визнані договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що перебуває у спільній частковій власності № 1 від 01 квітня 2000 року, договір про довірче управління майном, яке знаходиться в загальній частковій власності громадян № 2 від 04 квітня 2000 року, договір купівлі-продажу майна № 3 від 04 квітня 2000 року частково недійсними в частині володіння, користування, розпорядження, управління та продажу майна, належного ОСОБА_1 на суму 3440 грн, ОСОБА_3 на суму 4121 грн, ОСОБА_2 на суму 2656 грн, ОСОБА_4 на суму 7201 грн, всього на суму 17418 грн. 
Відповідно до протоколу засідання уповноважених осіб від співвласників майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та представників СТОВ «Оріон» та КСП «Дружба» від 01 лютого 2003 року була розглянута заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5   про виділення майнового паю в натурі та прийнято рішення виділити позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в натурі відповідно до структури пайового фонду співвласників єдиним комплексом майно, а саме: основні засоби першої групи корівник бригади № 3 на суму 3612,22 грн, склад бригади № 1 на суму 587,66 грн, благоустрій машдвору на суму 2464 грн, вісова бригади № 1 на суму 313 грн, силосне споруду (видати шлакоблоком) на суму 102 грн, адмінбудівлі в грошовому виразі 665,4 грн; основні засоби другої групи електрощит на суму 182 грн, бак молочний на суму 167,80 грн, резервуар 10 куб.м. на суму 600 грн, борона БЗСС-1 на суму 90 грн, граблі ГП-6 на суму 200 грн, щелеватель на суму 150 грн, жатка ЖРБ на суму 583 грн. За основні засоби другої групи по структурі трактора та комбайна виплатити коштами в сумі 1089,83 грн. Основних засобів виділити в натурі на загальну суму 10807,86 грн. Виділити оборотні засоби в натурі: матеріали рахунку 05,06,07,08,12 на суму 677.74 грн, тваринний рахунок 09 на суму 2633,46 грн, корма рахунок 10 на суму 163,90 грн, товару рахунок 40 на суму 55,32 грн, незавершене виробництво на суму 3223,41 грн, а всього на суму 6753,83 грн.
Зазначені обставини свідчать про те, що пайове майно, було виділене зазначеним особам у спільну часткову власність єдиним комплексом.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Кризьке Марківського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ №120315, виданого 07 вересня 2005 року (а.с. 179, т.1).
Позивач ОСОБА_5 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Кризьке Марківського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ № 120321, виданого 07 вересня 2005 року та серії ЛУ №120298, виданого 12 вересня 2006 року (а.с. 180,181, т.1).
Проте, зазначені вище свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Кризьке Марківського району Луганської області не містить відміток про належність ОСОБА_1 та   ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності будь-якого конкретного майна як індивідуально визначеного, тому вони є лише співвласниками майнових паїв, а не співвласниками майна.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року в справі № 677/1203/17.
Інших доказів, які б підтверджували право власності позивачів на зазначене у протоколі засідання уповноважених осіб від співвласників майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та представників СТОВ «Оріон» та КСП «Дружба» від 01 лютого 2003 року, суду не надано.
Слід зауважити, що витребувати майно з чужого незаконного володіння може власник, а позивачі у розумінні статті 387 ЦК України такими не є. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договорів №1 та №2 від 23.02.2009 року співвласники та спадкоємці майна, що належить їм на праві спільної часткової власності (відповідно до додатків №1та №2) продали майно СТОВ «Оріон» загальною вартістю 1266375 грн. Тобто на балансі СТОВ «Оріон» обліковується лише майно, яке було викуплене товариством за кошти у співвласників та спадкоємців співвласників майна, що належало їм на праві спільної часткової власності відповідно до укладених договорів купівлі-продажу майна.
Під час розгляду справи позивачі не підтвердили належними та допустимими доказами, що майно, яке вони мали право отримати при паюванні КСП «Дружба» знаходиться в СТОВ «Оріон».
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КСП «Дружба», код ЄДРПОУ 03738686, місцезнаходження Луганська область, Марківський район, село Кризьке, вул. Радянська, буд. 10 припинило свою діяльність, про що 07 жовтня 2009 року за № 13681170004000198 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення Господарського суду Луганської області від 01 жовтня 2009 року.
Доказів того, що СТОВ «Оріон» Марківського району є підприємством правонаступником КСП «Дружба» надано не було.
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18)).
Звертаючись до суду з цим позовом  позивачі просили витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» майнові паї в натурі у повному обсязі та упущену вигоду. Проте, позивачі не зазначають, яке майно в натурі вони просять витребувати.
Посилання позивачів на те, що резервній фонд КСП «Дружба» не розпайований, складає чуть більше 1 млн грн – 15% від всього майна, їх частка складає 0,6%, тому просять його розпаювати не заслуговують на увагу, оскільки з метою отримання майна позивачі повинні звертатися із заявою до загальних зборів пайовиків колишнього КСП «Дружба» про виділення майнового паю в натурі або із позовом до суду із вимогою про визнання права власності. Такі вимоги позивачами у даній справі не заявлялися.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, додержуючись норм матеріального та процесуального права, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. 
       З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 09 липня 2021 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                  ІО.Ю. Карташов

В.М. Луганська