Єдиний унікальний номер 270/3881/13-ц 
Номер провадження 22-ц/804/1692/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року                                                                             м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,
суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.,
за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу № 270/3881/13-ц за заявою ОСОБА_1 , боржник Управління освіти Макіївської міської ради Донецької області, заінтересована особа Головне Управління Державної Казначейської служби у Донецькій області, про заміну способу та порядку виконання рішення суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року (суддя Наумик О.О.),

в с т а н о в и в:

03 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу  та порядку виконання рішення, посилаючись на те, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 07 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц стягнуто з Управління освіти Макіївської міської ради на його користь 67611,03 грн. на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 01 березня 2010 року по 30 вересня 2013 року, а також щомісяця з 01 жовтня 2013 року на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, 3524,76 грн. з подальшим проведенням Управлінням освіти перерахунку сум відшкодування шкоди у зв`язку з ростом коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів за посадою заступника головного бухгалтера по ДП «Макіїввугілля». В листопаді 2013 року Казначейська служба в м. Макіївці Донецької області прийняла виконавчий лист від 18 жовтня 2013 року, виданий Центрально-Міським районним судом м. Макіївки у справі № 270/3881/13-ц, до виконання та перерахувала йому на підставі рішення суду 67611,03 грн. як відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 01 березня 2010 року по 30 вересня 2013 року. Листом № 03-27/60 від 10 січня 2014 року Державне Казначейство в м. Макіївки Донецької області повернуло виконавчий лист №270/3881/13-ц від 15 листопада 2013 року без подальшого виконання. Відповідач добровільно виконував рішення суду по липень 2014 року включно, а з 01 червня 2014 року провів перерахунок відшкодування шкоди здоров`ю і почав виплачувати йому кошти в сумі 3742,94 грн. У зв`язку з тимчасовою окупацією та перебуванням Управління освіти Макіївської міської ради Донецької області на непідконтрольній державі території, з серпня 2014 року відповідачем припинено належні йому щомісячні виплати в розмірі 3742,94 грн. Він вживав заходи для захисту своїх прав, та неодноразово звертався зі зверненнями про стягнення коштів до Державної виконавчої служби в Донецькій області та Державного Казначейства України, неодноразово звертався до суду. Листом від 03 липня 2015 року Державна Казначейська служба України відмовилася виконувати рішення суду за виконавчим листом № 270/3881/13-ц від 15 листопада 2013 року і запропонувала захистити свої права шляхом призначення правонаступника Управлінню освіти Макіївської міської ради згідно із частиною 1 статті 264 КАС України. В грудні 2019 року Верховний Суд відмовив у призначенні правонаступника Управлінню освіти Макіївської міської ради, так як Управління освіти Макіївської міської ради не ліквідовано і знаходиться в Державному реєстрі юридичних осіб України. При цьому, в постанові Верховного Суду вказано, що ним не повністю використані можливості для отримання відшкодування шкоди. Верховний Суд України у справі № 233/1979/19 від 02 липня 2018 року залишив його касаційну скаргу на бездіяльність Лиманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій без задоволення, та виніс рішення, що виконавчий лист № 270/3881/13-ц підлягає виконанню органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не органами виконавчої служби. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі № 270/3881/13-ц. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2020 року виправлено помилку у виконавчому листі, виданому 15 листопада 2013 року на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 листопада 2013 року у справі № 270/3881/13-ц, а саме: зазначено ідентифікаційний код юридичної особи Управління освіти Макіївської міської ради як «02142902». Таким чином з моменту припинення йому виплат Управлінням освіти Макіївської міської ради, тобто з 01 серпня 2014 року по даний час він вживав заходи по примусовому стягненню коштів з боржника. Однак у зв`язку з перебуванням Управління освіти Макіївської міської ради Донецької області на непідконтрольній державі Україна території, виконання рішення суду та примусове стягнення належних йому коштів на даний час неможливе, у зв`язку з чим виникла необхідність винесення рішення про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 07 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц. Просив змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа № 270/3881/13-ц від 15 листопада 2013 року, виданого Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області на підставі рішення від 07 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц, шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, згідно з доданим розрахунком, але не менше 3742,94 грн., починаючи з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2021 року на користь ОСОБА_1 ; оскільки ДП «Макіїввугілля» є українським підприємством, як і Управління освіти - знаходяться в Державному реєстрі юридичних підприємств, просив суд зробити запит до ДП «Красноармійськвугілля» з проханням надати відсотки зростання тарифних ставок та окладів, починаючи з серпня 2014 року по теперішній час, або виплачувати ОСОБА_1 щомісяця, починаючи з 01 березня 2021 року мінімальну зарплату, встановлену КМУ по Україні; заборонити виносити рішення про реструктуризацію або відтермінування коштів, оскільки ці кошти призначені для підтримки здоров`я, пов`язаного з травмою 1967 року, а не на розвиток бізнесу; у зв`язку зі зростанням мінімальної заробітної плати та зростанням цін на продукти вжитку та комунальні послуги виплачувати йому відшкодування шкоди не менше мінімальної зарплати згідно із статтею 1199 ЦК України та постановами КМУ при неможливості робити самостійні перерахунки у зв`язку з ростом тарифних ставок згідно з рішенням суду від 07 жовтня 2013 року; не розглядати заяву так, що потерпілою є Держава. 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання рішення суду залишено без задоволення.
З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та направити справу для повторного розгляду справи в новому складі суддів; оскільки Україна юридично не перебуває в стадії війни з Росією та російськими найманцями на Донбасі, визнати, що Управління освіти Макіївської міської ради не має можливості перераховувати йому кошти згідно рішення суду від 07 жовтня 2013 року з серпня 2014 року по теперішній час, оскільки знаходиться на непідконтрольної Українській владі території, має затверджений місцевий бюджет Державою Росія, грошова одиниця-російський рубль, шкільна програма учнів-російська, відсутність Українських банків в м. Макіївка; визнати, що травма, яка виникла під диктаторським режимом КПРС в 1967 році бездіяльністю, або безвідповідальністю місцевої влади, тому що КПРС керувала у владі УРСР до встановлення незалежності України; змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа № 270/3881/13-ц від 15 листопада 2013 року, виданого Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 07 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц, шляхом безспірного списання коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень  суду, або з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області по 3524,76 грн. за кожний місяць заборгованості, починаючи з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 з подальшим щомісячним перерахуванням, з 01 травня 2021 року до встановлення Української влади в м. Макіївка Донецької обл., згодний на реструктуризацію коштів не більше, ніж на півроку; зобов`язати виплатити УДКС у Донецькій області за 7 років знущання з каліки в розмірі 50000 грн., які витрачені за цей час на ксерокопії документів, рекомендовані поштові послуги, витрати на бензин за пересування до пошти та до пункту ксерокопій, витрати на лікування та нервові зриви від негативних ухвал суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в 1967 році він травмувався при розвантаженні парт з залізничного вагону. Згідно виписки з засідання місцевого комітету школи від 1968 року, директор школи підтвердив факт травми при розвантаженні парт з залізничного вагону. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 26 січня 2004 року зобов`язано Управління освіти Макіївської міської ради видати акт по формі Н-1 у зв`язку із травмою школяра при розвантаженні парт. Управління освіти відшкодовувало шкоду, завдану каліцтвом. Згідно постанови Верховного Суду від 02 липня 2018 року спосіб виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 07 жовтня 2013 року повинно виконуватись Державною казначейською службою у Донецькій області за рахунок коштів державного бюджету, передбачених бюджетною програмою на примусове обов`язкове виконання рішення суду від 07 жовтня 2013 року, тому що місцевий бюджет Макіївської міської ради знаходиться на непідконтрольній Української влади території, затверджений Державою-агресором – Росією або, на його погляд, примусового обов`язкового виконання суду від 07 жовтня 2013 року за рахунок Державного Бюджету коштів, передбачених для Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Донецькій області. За 7 років виконання рішення суду він пройшов важкий шлях. Посилаючись на те, що його позови розглядалися в місцевому, апеляційному та Верховному судах і він отримав відмову, у зв`язку з чим в нього були нервові зриви, просить зобов`язати УДКС виплатити моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
Управлінням освіти Макіївської міської ради Донецької області та Головним управлінням Державної казначейської служби України в Донецькій області відзив на апеляційну скаргу не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області Безверха Л.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник Управління освіти Макіївської міської ради Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином на офіційному веб-сайті апеляційного суду.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Про причини неявки у судове засідання 06 липня 2021 року учасники справи не повідомили і відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ГУ ДКС, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 07 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц стягнуто з Управління освіти Макіївської міської ради на користь ОСОБА_1 67611,03 грн. на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 01 березня 2010 року по 30 вересня 2013 року; вирішено стягувати з Управління освіти Макіївської міської ради на користь ОСОБА_1 щомісяця з 01 жовтня 2013 року на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, 3524,76 грн. з подальшим проведенням Управлінням освіти перерахунку сум відшкодування шкоди у зв`язку з ростом коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів за посадою заступника головного бухгалтера по ДП «Макіїввугілля».
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 14 жовтня 2013 року у справі № 270/3881/13-ц (провадження № 2/270/1520/2013) виправлено арифметичну помилку у вступній та резолютивній частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 07 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління освіти Макіївської міської ради про відшкодування шкоди та постановлено вважати стягнутим на користь позивача з відповідача на відшкодування шкоди завданої каліцтвом за час, що не перевищує трьох років за період з 01 березня 2010 року по 30 вересня 2013 року у сумі 67611,03 грн., замість зазначеного у вступній та резолютивній частині рішення з 01 березня 2009 року по 30 вересня 2013 року у сумі 76314,70 грн.
Судове рішення наразі не виконується через перебування боржника на території міста Макіївки Донецької області, яке віднесено до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, згідно з п.п. 1 та 3 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 28-р від 23 січня 2019 року) від 02 грудня 2015 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час Управління освіти Макіївської міської ради знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території і до підконтрольної території України не переміщено, в органах казначейської служби України у Донецькій області на обслуговуванні не перебуває.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення
За частиною 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поняття «спосіб та порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.
Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що обраний позивачем.
Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц, та Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15).
Пунктом 9 узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах» (постанова від 25 вересня 2015 року № 8) вказано, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними.
Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.
Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.
При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.
Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Згідно виконавчого листа, виданого Центрально-Міським районним судом м.Макіївки Донецької області 08 жовтня 2013 року на примусове виконання судового рішення у справі № 270/3881/13-ц, боржником є орган місцевого самоврядування – Управління освіти Макіївської міської ради. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник зареєстрований у м. Макіївка та в стані припинення не перебуває.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Бюджетна система України ґрунтується, зокрема, на принципі самостійності, відповідно до якого Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов`язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов`язання одне одного, а також за бюджетні зобов`язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.
Згідно з положеннями частини 1 статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.
Відповідно до приписів частини 1 статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.
Постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей, починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, а постановою від 06 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» НБУ зобов`язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв`язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, зупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою, до переходу району/міста обласного значення Донецької та/або Луганської областей під контроль української влади.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей та зобов`язано міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.
Казначейське обслуговування місцевих бюджетів за видатками та кредитуванням у населених пунктах на тимчасово неконтрольованій території здійснюється після повернення такої території під контроль органів державної влади.
Відтак, суд першої інстанції, з урахуванням викладеного та характеру спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку, що заява про зміну способу та порядку виконання рішення задоволенню не підлягає, а відтак судом відмовлено і в задоволенні інших вимог як похідних від цієї вимоги.
Доводи апеляційної скарги щодо зобов`язання УДКС у Донецькій області виплатити моральну шкоду у розмірі 50000 грн. апеляційним судом не приймаються, оскільки в силу вимог частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте докази, передбачені частиною 3 статті 367 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема позивачем апеляційному суду не надані.
При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга на підставі частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, як така, що постановлена з додержанням норм процесуального права.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 липня 2021 року.

Судді             І.В. Кішкіна

                                                                                               В.Б. Азевич

                                                                                               Г.В. Новікова