ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року

справа № 626/550/20

провадження № 22-ц/818/2591/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:
позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Надія»,
третя особа:  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на рухоме майно
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 
на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року у складі судді Гусара П.І.,-
в с т а н о в и в:
03 березня 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» ( далі за текстом - ПАТ АБ «Укргазбанк» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №128-08П від 23.04.2008 звернути стягнення на рухоме майно – автомобіль марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , клір чорний перламутр, державний номер НОМЕР_3 , що належить на підставі договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ №6341/2016/001787 від 09.08.2016 ОСОБА_4 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу предмету застави на рівні, не нижчому, за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзіПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
        Зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини справи та посилається на доводи, викладені у позовній заяві. 
       Відзиву на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви не додано договір застави автомобіля, який є предметом розгляду даної справи. Наданий позивачем договір застави укладений між позивачем та ТОВ «Надія», в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №127/08/П від 23.04.2008 року, предметом застави є автомобіль марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2003 року випуску, з іншим номером  кузова НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_5 , колір чорний «Фантом» перламутр. Крім того, рішенням Малинівського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 у справі № 1519/2-911/22 вирішено питання про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_5 , що належить ТОВ «Надія». Судом зазначено, що надана позивачем копія судового рішення не містить зазначення про набрання ним законної сили.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи.
       Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Малинівським районним судом м. Одеси від 04.11.2013 розглянуто справу № 1519/2-911/22 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням суду позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість по сплаті кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами в сумі 83 955,96 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» нараховану на суму заборгованості за пенею в розмірі 652083,81 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» суму штрафу в розмірі 22 871,05 грн. В рахунок погашення заборгованості в сумі 83 955,96 дол США та 652083,61 грн за кредитним договором № 218-08П від 23.04.2008 року та штрафу за невизнання умов договору застави у сумі 22971,05 грн звернути стягнення на рухоме майно – автомобіль марки AUDI А6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2003 року випуску, номер  кузова НОМЕР_7 , двигун НОМЕР_5 , що належить ТОВ «Надія» на підставі дилерського договору № 2512207 на постачання продукції AUDI AG , укладеному з ЗАТ «Автомобільна група ВІПОС» 25.12.2007 року, угоди № 20071167 від 03.03.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета застави визначеного суб`єктом оціночної діяльності згідно чинного законодавства (а.с. 7-9).
В матеріалах справи відсутні дані про набрання вищевказаним рішенням законної сили.
Також, матеріали справи не містять договору застави автомобіля марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , колір чорний перламутр, який належить ТОВ «Надія», що, за посиланням позивача, був укладений на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 128-08/П.
       Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області надано інформацію від 12.11.2019 року за № 31/15-6316 про те, що 27.05.2008 року ТОВ «Надія» відчужено автомобіль AUDI А6 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_7 , який зареєстровано за ОСОБА_5 та закріплені номерні знаки НОМЕР_8 , з послідуючою реєстрацією транспортного засобу.
В подальшому вказаний автомобіль був відчужений 24.01.2012 та здійснена його державна реєстрація ОСОБА_6 , закріплені номерні знаки НОМЕР_9 . 
15.12.2015 вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу перереєстровано на ім`я ОСОБА_7 та закріплені номерні знаки НОМЕР_10 .
ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу 6341/2016/001787 транспортного засобу від 09.08.2016, укладеного між ОСОБА_7 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) отримано у власність автомобіль AUDI А6 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_7 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 , номерний знак НОМЕР_10 . В подальшому нею як власником 09.08.2016 року проведено державну реєстрацію автомобіля за номерним знаком НОМЕР_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 (а.с. 12).
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом статті 6, частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом
(стаття 572 ЦК України, стаття 1 Закону України «Про заставу»).
Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).
       Статтями 576, 577, 578 ЦК України встановлено, що предметом застави може бути будь-яке майно, що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників.
Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.
       Відповідно до ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
       Відповідно до ст.21 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).
       Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
У матеріалах справи відсутні докази щодо наявності між сторонами кредитних зобов`язань та зобов`язань, що випливають з договору застави.
При розгляді справи про звернення кредитором стягнення на майно заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) останній може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до боржника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі. Рішення суду, яким вирішено спір між кредитором та боржником та/або поручителем щодо стягнення заборгованості, яким визначено розмір такої заборгованості, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20).
Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Системний аналіз положень частини першої статті 27 Закону України «Про заставу» та частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто, на предмет застави може бути звернено стягнення у відповідності до статтей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Добросовісність --це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави і є чинними на момент його відчуження. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Подібні за змістом висновки висловлені у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 569/11433/15-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 761/3615/19, від 07 квітня 2021 року у справі № 200/17569/18.
Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення.
Доказів, щодо існування обтяження та його реєстрації станом на час відчуження автомобіля марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску майновим поручителем ТОВ «Надія» третій особі матеріали справи не містять. 
Таким чином, право власності на спірний автомобіль третьою особою було набуте за відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження автомобіля, отже в силу положень статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» .
Відтак, автомобіль марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску, було придбано  ОСОБА_1 не у ТОВ «Надія», а у іншого власника автомобіля, який є добросовісним набувачем, отже автомобіль було придбано відповідачкою без обтяжень.
ПАТ АБ «Укргазбанк» має нести ризик невнесення (несвоєчасного внесення) відомостей про обтяження автомобіля марки AUDI A6 Limousine Quattro 2.8 FSI 2008 року випуску до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також наділене правом вимагати від застоводавця відшкодування завданих збитків.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів, що підтверджують наявність правових підстав для звернення стягнення на належний ОСОБА_1 автомобіль марки AUDI А6 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_10 .
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так як апеляційна скарга залишається без задоволення, то судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України між сторонами не розподіляються.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.
       Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:   О.В. Маміна 

Судді:                                                                                                        Н.П. Пилипчук 

                                                                О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 26 липня 2021 року.