Ухвала
 
28 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 607/891/17
провадження № 61-3856св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про припинення договору поруки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору удаваним та визнання його таким, що був укладений у національній валюті України,
 
за касаційною скаргою адвоката Курило Вікторії Григорівни як представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                           від 22 вересня 2020 року у складі судді Братасюка В. М. та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у складі колегії суддів:  Костів О. З., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як солідарного боржника та ОСОБА_1 і                      ОСОБА_3 як солідарного боржника заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2008 року № BL4479 (далі - кредитний договір) у розмірі 7 979,02 дол. США.
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив застосувати наслідки удаваного правочину та зобов`язати АТ «Універсал Банк» провести перерахунок погашення кредиту, виходячи з розміру кредиту                   в національній валюті України.
 
У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати припиненими зобов`язання за укладеним ним з банком договором поруки від 29 травня 2008 року № BL4479/3.
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням                               від 22 вересня 2020 року позов АТ «Універсал Банк» задовольнив. Стягнув                         з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як солідарного боржника ОСОБА_1 , та з ОСОБА_3 як солідарного боржника ОСОБА_1 , суму боргу за кредитним договором                              від 29 травня 2008 року № BL4479 у розмірі 7 979,02 дол. США. Стягнув в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3 311,73 грн.                 У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовив.
 
Тернопільський апеляційний суд постановою від 09 лютого 2021 року рішення  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року залишив без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 09 березня 2021 року, адвокат Курило В. Г. як представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                              від 22 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду                             від 09 лютого 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову банку відмовити, зустрічні позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
12 липня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно               з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про припинення договору поруки, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору удаваним та визнання його таким, що був укладений у національній валюті України, за касаційною скаргою адвоката Курило Вікторії Григорівни як представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 вересня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                Є. В. Коротенко
 
                                                                                                М. Ю. Тітов