ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем України

02 вересня 2021 року
м. Харків

справа № 953/11484/20
провадження № 22-ц/818/2229/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря – Гришиної А.О.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайн»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року в складі судді Садовського К.С.,

у с т а н о в и в :

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайн» (далі – ТОВ «ФК «Фінрайн») про припинення дій, які порушують право споживача.

Позовна заява мотивована тим, що 10 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» зміненим на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») укладено кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1330, відповідно до умов якого банк надав їй гроші в сумі 75 600,00 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1 , зі сплатою 12,49 % річних на строк до 07 липня 2012 року.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2012 року з неї на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором від 10 липня 2007 року № 6/4/20/2007/840-К/1330 в розмірі 886 839,75 грн.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації цього банку та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Стрюкову І.О. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03 листопада 2016 року № 2342 продовжено строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» строком на два роки до 03 червня 2020 включно. Рішенням Комітету Фонду з питань консалідації та продажу активів від 24 жовтня 2018 року № 2208 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ КБ «Надра» та рішенням Правління НБУ від 29 березня 2018 року № 188-рш погоджена реалізація права вимоги активів. Торги за лотом № F51GL35986 (право вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/980-І/1331 від 10 липня 2007 року із забезпеченням з початковою вартістю 2 566 098,21 грн) були призначені на 21 грудня 2018 року. В кімнаті даних банку розміщена інформація щодо предмету договору.
Зазначає, що розміщення і порядок про лот у публічному паспорті було відображено некоректно та не відповідає реальному стану, викладене з порушенням діючого законодавства, оскільки строк дії кредитного договору закінчився у жовтні 2011 року, а відступлена сума склала 2 566 098,21 грн, в той час як за рішенням суду стягнуто 886 839,75 грн.
29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір № GL3N217214 купівлі – продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10 липня 2007 року. 
24 червня 2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» направив ОСОБА_1 письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та вимоги про усунення порушень із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому вимагав у трицятиденний строк сплатити заборгованість у розмірі 91 617,00 доларів США.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати противоправними та припинити дії ТОВ «ФК «Фінрайт» щодо санкцій за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1330 від 10 липня 2007 року нарахування процентів, пені, штрафних санкцій, після звернення ВАТ «КБ «Надра» з позовом про дострокове стягнення кредиту в жовтні 2011 року.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2020 року була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій (у тому числі реєстрації та зняття з реєстрації осіб) щодо належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2020 року була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони виселення будь-яким способом будь-яким особам всіх зареєстрованих мешканців з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вселення третіх осіб в спірну квартиру до вирішення по суті цивільної справи.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвал Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2020 року та від 09 листопада 2020 року. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка повторно не з`явилася у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд позову за її відсутності не подавала.
25 січня 20201 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не з`явилась у судові засідання з поважних причин, крім того 12 січня 2021 року нею поштою було направлено до суду клопотання про зупинення розгляду справи.
ТОВ «ФК «Фінрайт» ухвалу суду першої інстанції не оскаржило, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини першої статті 374 ЦПК України).
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріали справи свідчать що у 21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Фінрайн» про припинення дій, які порушують право споживача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2020 року була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження та вчинення будь-яких реєстраційних дій (у тому числі реєстрації та зняття з реєстрації осіб) щодо належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2020 року була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони виселення будь-яким способом будь-яким особам всіх зареєстрованих мешканців з квартири АДРЕСА_1 , а також шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вселення третіх осіб в спірну квартиру до вирішення по суті цивільної справи.
У зв`язку з заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, призначеної на 23 вересня 2020 року, розгляд справи відкладено на 23 листопада 2020 року на 10 год. 30 хв.
23 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 18 січня 2021 року на 15 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою позивача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенції) гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.
Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 12 січня 2021 року було направлено поштою на адресу суду клопотання про зупинення розгляду справи. Клопотання мотивовано тим, що нею подано позов до ТОВ «ФК «»Фінрайт», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Т.А., третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (квартиру) та стягнення моральної шкоди. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила зупинити розгляд справи до вирішення справи по суті.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. Порядок судового розгляду регламентується цивільним процесуальним законом.
Суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною першою статті 223 ЦПК України.
За таких обставин висновок суду першої інстанції, з урахуванням доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, та заявленого нею клопотання про зупинення розгляду справи є передчасним. 
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права (пункти 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
З огляду на викладене, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.  Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (частини четверта – п`ята статті 158 ЦПК України).

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частини дев`ята, десята статті 158 ЦПК України).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року були скасовані заходи забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвал Київського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2020 року та від 09 листопада 2020 року. 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, а тому в розумінні положень частини дев`ятої статті 158 ЦПК України є усі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки ухвала суду першої інстанції від 18 січня 2021 року про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду, ухвала про скасування заходів забезпечення позову також підлягає скасуванню. 
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 
Повне судове рішення складено 10 вересня 2021 року.
Головуючий –                                                                         А.В. Котелевець 

Судді – І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський