ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4424/20  Номер провадження 22-ц/814/1681/21	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І. 
Суддів : Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.
За участю секретаря Кальник А.М.
Розглянула в судовому засіданні, в режимі відеоконференції за допомого програмного забезпечення «EasyCon», цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області в складі судді Алтухової О.С. від 12 травня 2021 року, дата виготовлення повного тексту рішення 20 травня 2021, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А : 

В грудні 2020 року ОСОБА_1  звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в межах 2 місяців, яка відкрилась після смерті їх батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтований тим, що за життя, 21.01.2008, батько ОСОБА_3 , зробив заповідальне розпорядження на майно, яке йому належало, а саме заповів:  земельну частку (пай) площею 3,87 га, розташовану  на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області  ОСОБА_1 , належні йому  грошові заощадження заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , автомобіль ВАЗ 21063,1986 року випуску, заповів ОСОБА_2 .  
При зверненні до приватного нотаріуса  з заявою  для оформлення своїх спадкових прав  їй було відмовлено через пропущення строку, необхідного для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення своїх прав як спадкоємця за заповітом. 
17.08.2020 року вона звернулась до Лубенського міськрайонного суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте рішенням суду від 25.11.2020 року їй було відмовлено з підстав визнання неналежним відповідачем територіальної громади в особі Новооріховської сільської ради Лубенського району. 
Повторно звернулась з аналогічними вимогами до відповідача, яким є інший спадкоємець за заповітом - її рідний брат ОСОБА_2 . 
Зазначала, що працює на постійній основі у Хорольській центральній районній лікарні медичною сестрою, в умовах суворого карантину для медичних працівників було запроваджено розпорядок роботи «завжди напоготові», часто працювала в режимі «доба роботи на добу відпочинку», замість «доба роботи на три доби відпочинку», тому їй було складно спланувати свій час на поїздку в іншу місцевість з місця свого проживання м. Хорол Полтавської області до м. Лубни Полтавської області, враховуючи також те, що перевезення  міським транспортом в той час також було  обмежено, власного транспорту у неї немає, прохає прийняти до уваги незначний час, який вона пропустила як спадкоємець для прийняття спадщини. 
Прохає вказані обставини визнати поважними причинами та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2021 рокув задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду обумовлено відсутністю підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку зібраним по справі доказам, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог. 
Зокрема вказує, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як принцип спадкового права, зважаючи на той факт, що спадкодавцем за життя було складено заповіт спадкоємцями якого є сторони по справі.
Окрім того, приватний нотаріус Карпець О.М. яка завела спадкову справу 24.03.2020, достеменно знала з заповіту про наявність спадкоємця ОСОБА_1 , проте не вчинила жодних дій щодо її повідомлення про відкриття спадщини.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення. 
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, згідно копії свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_1 , виданого 18.07.2020 року Хорольським районним  відділом  ДРАЦС Північно–Східного  міжрегіонального  управління міністерства  юстиції (м. Суми), актовий запис  №26, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .
За життя, 21.01.2008 ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів:  земельну частку (пай) площею 3,87 га, розташовану  на території Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належні йому грошові заощадження заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль ВАЗ 21063,1986 року випуску заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
08.07.2020 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка складалась із земельної ділянки (паю) та 1/2 частин грошових заощаджень, на що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії для подачі заяви про прийняття спадщини з підстав пропуску строку та рекомендовано звернутись до суду.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача спочатку 17.08.2020 р. з позовом про призначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, а в подальшому, в зв`язку з відмовою в задоволенні вказаного позову з підстав пред`явлення його до неналежного відповідача, 21.12.2020 з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку про відсутність належних доказів, які-б свідчили про існування поважних причин для пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаним висновком суду виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).
Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини 
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що за життя, 21.01.2008, батько сторін ОСОБА_3 склав заповіт, яким розподілив належне йому майно між дітьми, визначивши доречним залишити сину в спадок автомобіль, а донці – земельну частку (пай) та грошові кошти в рівних частках кожному спадкоємцю. 
24.03.2020 р. на адресу приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. надійшла заява від ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що стало підставою для заведення спадкової справи №27/2020.
Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини 08.07.2020 р., тобто за межами визначеного Законом шестимісячного строку, у зв`язку з чим нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
Обґрунтовуючи перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини в строки, визначені ст. 1270 ЦК України, позивач посилалась на те, що протягом цього часу діяли жорсткі правила карантинних обмежень, які були введені в дію з 12.03.2020 року, транспортне сполучення між містами було припинене. За характером своєї роботи як медичний працівник КНП «Хорольська міська лікарня» під час дії карантину була задіяна в наданні цілодобової допомоги вагітним у інфекційній резервній пологовій палаті на підставі наказу № 80 від 03.03.2020 р., який визначав особливості чергувань в лікарні на період загострення епідситуації. 
При вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в даному випадку необхідно брати до уваги те, що такий строк закінчився 15.05.2020 року, а із заявою про прийняття спадини позивач звернулась 08.07.2020 року, тобто через півтора місяці після його сплину. 
Також в судовому засіданні було з`ясовано, що внаслідок поділу спадкового майна між сторонами склались напружені, конфліктні стосунки, що унеможливлює вирішити питання про прийняття спадщини на підставі ч.2 ст. 1272 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 як другий спадкоємець за заповітом не бажає надавати свою згоду на прийняття спадщини позивачу як другому спадкоємцю за заповітом та категорично заперечує на відновленні такого права в судовому порядку. 
Між тим, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та неодноразово була висловлена Верховним судом при розгляді справ з побідними правовідносинами. 
В даному випадку воля заповідача була направлена на залишення своїм дітям спадщини в рівних частках.
Унеможливлення одним із спадкоємців оформити свої спадкові права внаслідок пропуску строку для прийняття спадщини, фактично нівелює волю спадкодавця та робить неможливим здійснення його особистого розпорядження.
В даному випадку, враховуючи нетривалий час, протягом якого спадкоємець ОСОБА_1 пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також складні умови її роботи як медичного працівника на період дії карантину та проти епідемологічних заходів, зазначені обставини можна визнати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. 
Разом з тим, заслуговують на увагу також твердження позивача по те, що приватним нотаріусом після заведення спадкової справи не було вжито всіх достатніх заходів для повідомлення її як спадкоємця про відкриття спадщини, виклик як спадкоємця за заповітом не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. 
Так, відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах – посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на  вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
Вказані обставини, судом першої інстанції фактично не перевірялись, що свідчить про неповноту судового розгляду. 
Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
Встановлені колегією суддів обставини свідчать про поважність пропуску строку ОСОБА_1 для подачі заяви про прийняття спадщини та є підставою для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю 2 місяці, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року скасувати, ухваливши нове.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Карпець О.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю в 2 місяці після набрання судовим рішенням законної сили.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 липня 2021року.

Судді : Обідіна О.І. Карпушин Г.Л. Хіль Л.М.