ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року	Львів	Справа № 300/2506/20 пров. № А/857/11497/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (головуючий суддя Скільський І.І., м. Івано-Франківськ, повний текст складено 17.05.2021) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Кутське лісове господарство» про відстрочення виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Кутське лісове господарство» звернулося в суд першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення від 20.01.2021 в справі №300/2506/20 за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до державного підприємства «Кутське лісове господарство» про стягнення боргу в сумі 1 426100,06 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року заяву задоволено, відстрочено виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі №300/2506/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до державного підприємства «Кутське лісове господарство» про стягнення боргу в сумі 1426100,06 грн, строком на 1 (один) рік з дня його ухвалення до 20.01.2022.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку та просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до п.100.5. ст. 100 Податкового кодексу України підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Такий перелік визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010, № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин». Відповідно до Розділу II Переліку «Обставини, що є підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника» такими є форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зазначені у частині другій статті 14 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.
Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є:
-          сертифікат Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили);
-          рішення Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затверджені Верховною Радою України. У разі підтвердження наявності обставин непереборної сили рішеннями Президента України про оголошення окремих місцевостей України зоною надзвичайної екологічної ситуації, затвердженими Верховною Радою України, заявник додатково подає довідку, видану відповідним місцевим органом, що має право підтверджувати наявність обставин непереборної сили.
Апелянт вважає, що судом, у даному випадку, мають враховуватись положення пунктів 100.5, 100.7 статті 100 Податкового кодексу України, оскільки зазначені норми врегульовують загальні підстави відстрочення податкового боргу.
Дані аргументи знайшли своє відображення в Постанові Верховного Суду України (Касаційний адміністративний суд), від 01.02.2018, № К/9901/2411/17| 805/1779/15-а, де суд зазначив наступне: питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Статтею 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, п. 5.2 цієї статті передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування.
Таким чином, норми статті 100 Податкового кодексу України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п. 100.7 ПК України).
Суд, задовольняючи заяву відповідача, взяв до уваги такі докази як баланс підприємства, звіт про фінансові результати, довідку про рахунки і залишок коштів підприємства, однак це не є докази, які б надавали підстави для відстрочення податкового боргу. 
Крім того, відповідно до п. 100.5. ст. 100 Податкового кодексу України крім підстав для відстрочення заявник повинен також здійснити економічне обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків. ДП «Кутське лісове господарство» у своїй заяві таких вимог не обґрунтувало, зазначило лише, що ним укладено ряд договорів купівлі-продажу деревини, сумарна вартість яких значно менша від суми податкового боргу підприємства.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої  інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №300/2506/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до державного підприємства «Кутське лісове господарство» про стягнення податкового боргу в сумі 1 426 100,06 грн., позов задоволено повністю та стягнуто з державного підприємства «Кутське лісове господарство» в дохід бюджету податковий борг в сумі 1 426 100,06 грн, з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належать відповідачу, що набрало законної сили.
Задовольняючи заяву про відстрочення судового рішення у справі, суд вірно врахував, що ч.ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Таким чином, підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.
Під встановленням або зміною способу чи порядку виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановленим судом.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
Питання розстрочення або відстрочення виконання рішення суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин.
Положеннями ст. 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, визначено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього    Кодексу, для регулювання відносин оподаткування.
Отже, норми  статті 100 Податкового кодексу України, якими врегульовано правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 Податкового кодексу України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 Податкового кодексу України).
Відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235    затверджено Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено підстави відстрочення боргового зобов`язання судом, однак вказані підстави не є вичерпними та мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права, оскільки положеннями  Податкового кодексу України, а саме статтею 100, врегульовано загальні підстави відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу.
Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд враховує, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, постанові від 30.01.2020 у справі №819/150/17.
Основною обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, на яку посилається відповідач є відсутність коштів на банківських рахунках. Скрутне фінансове становище заявник пояснює запровадженням карантинних заходів та стихійним лихом, що мало місце в червні 2020 року.
На підтвердження обґрунтованості заяви про відстрочення виконання судового рішення та складного матеріального становища заявником надано суду першої інстанції:
- баланс (Звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2020, згідно якого дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка 1125) становить на початок звітного періоду 690 на кінець звітного періоду 1276; готівка (код рядка 1166) на початок звітного періоду 3 на кінець звітного періоду відсутня; рахунки в банках (код рядка 1167) на початок звітного періоду 120 на кінець звітного періоду 19; поточна кредиторська заборгованість товари, роботи, (код рядка 1615) на початок звітного періоду 576 на кінець звітного періоду 416; розрахунки з бюджетом (код рядка 1620) на початок звітного періоду 2258 на кінець звітного періоду 5066; розрахунки з оплати праці (код рядка 1630) на початок звітного періоду 937 на кінець звітного періоду 339; поточна кредиторська заборгованість за одержаними авансами (код рядка 1635) на початок звітного періоду 197 на кінець звітного періоду 890;
- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 рік, згідно з яким чистий фінансовий результат (чистий прибуток (код рядка 2350) за звітний період відсутній, а основними елементами операційних витрат були матеріальні витрати (код рядка  2500) - 3342, що необхідне для реалізації та підтримки виробничого процесу, витрати на оплату праці (код рядка 2505) - 5542, відрахування на соціальні заходи (код рядка 2510) - 1399;
-довідку №388 від 13.04.2021 про рахунки і залишок коштів державного підприємства «Кутське лісове господарство», відкритих в ТВБВ №10008/0152 м.Косів філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», відповідно до якої залишок коштів на рахунках заявника № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 станом на 07.04.2021 становить 0 грн. 0 коп;
-довідку №389 від 13.04.2021 надану державному підприємству «Кутське лісове господарство», відповідно до якої залишок коштів на рахунку відкритому в ТВБВ №10008/0152 м.Косів філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», станом на 12.02.2021 становить 1648,83 грн;
-довідку №210413SU09420402 від 13.04.2021 надану державному підприємству «Кутське лісове господарство», відповідно до якої залишок коштів на рахунку відкритому в АТ КБ «Приват Банк», станом на 12.02.2021 становить 174766,08 грн. 
Також на підтвердження погіршення фінансового стану підприємства внаслідок  руйнування, пошкодження лісогосподарських доріг спричинених стихією, що мала місце в червні 2020 року та понесення витрат державним підприємством «Кутське лісове господарство» надано: експертні звіти (позитивні) щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочими проектами «Відновлення лісогосподарської дороги ДП «Кутське лісове господарство”» по АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , пошкоджених внаслідок стихійного лиха 13-23 червня 2020 р.(капітальний ремонт); 
-довідку №01-3/95 від 05.05.2021, видану ДП «Кутським ЛГ», про те. що проведено капітальний ремонт доріг загальною довжиною 14,19 км екскаватором JCB 205 LC CH, а сума експлуатаційних витрат складає 411028 тис.грн.  
На підтвердження вжиття підприємством активних заходів щодо покращення фінансового стану, державним підприємством «Кутське лісове господарство» надано копії: - договору №29 від 11.02.2021 на транспортування лісопродукції з ТОВ «ЕІМО»;
-          договору №44 від 23.03.2021 купівлі-продажу необробленої деревини з ФОП ОСОБА_1 ;
-          договору №5 від 21.01.2021 купівлі-продажу необробленої деревини з ТОВ «Вуд Стіл»;
-          договору №20 від 04.02.2021 купівлі-продажу необробленої деревини з ТОВ «Вуд Стіл»;
-          договору №18 від 04.02.2021 купівлі-продажу необробленої деревини з ФОП ОСОБА_1 ;
-          договору №19 від 04.02.2021 купівлі-продажу необробленої деревини з ТОВ «ЕІМО»;
-          контракту №23/03-20 від 23.03.2020 з EXIMCOMPANY OU купівлі-продажу пиломатеріалів обрізних хвойних порід;
-          витягу з проведеного аукціону з продажу необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2021,що пропонується до продажу підприємствами Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства та іншими постійними лісокористувачами (Кутське ЛГ);
-          фінансового плану ДП «Кутське лісове господарство» на 2021 рік, затвердженого головою Держлісагенства 21.08.2020;
-          виробничо-фінансового плану по лісовому і мисливському господарству та охороні навколишнього природного середовища на 2021 рік по ДП «Купський лісгосп».   
З врахуванням наведеного суд першої інстанції вірно вважав, що вказані вище обставини істотно ускладнюють виконання судового рішення, а відстрочення його виконання матиме важливе значення для відновлення господарської діяльності підприємства та надасть в подальшому можливість акумулювати кошти для погашення відповідачем суми податкового боргу.
Такоє, суд першої інстанції врахував, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 прийнятого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 та яким на всій території України встановлено карантин, а також запроваджено низку обмежувальних заходів щодо підприємницької діяльності.
Суд першої інстанції вірно вважав, що враховуючи підстави, на які посилається заявник щодо відстрочення виконання згаданого судового рішення, з метою дотримання розумного балансу між інтересами позивача та реальними можливостями державного підприємства «Кутське лісове господарство» погасити заборгованість, а також враховуючи те, що боржник належним чином підтвердив факт перебування підприємства у важкому фінансовому становищі, не уникає виконання рішення, а навпаки, шукає способи погашення заборгованості, що, у свою чергу, є виявом добросовісності намірів заявника по виконанню зобов`язань щодо сплати заборгованості, а відтак дійшов підставного висновку, що заява підлягає задоволенню.   
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права. 

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по справі № 300/2506/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.В. Ніколін
                                                                                          О.М. Гінда
повний текст складено 13.07.2021