ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2021 р.                                                                    Справа №907/746/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                  О.В. Зварич
суддів                                                                      В.М. Гриців
                                                                                   Г.Г. Якімець,
секретар судового засідання М.С. Кіра
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод за № юр/77-21 від 18.05.2021 року (вх.№ 01-05/1884/21 від 31.05.2021 року) 
на рішення господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року (суддя І.Г.  Ушак; повний текст рішення складено 23.04.2021 року)
у справі № 907/746/20
за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (надалі АТ «Закарпатгаз»)
до відповідача: Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод (надалі ОП  Ужгородський коньячний завод)
про стягнення 423955,58 грн.,

за участю:
від позивача (в режимі відеоконференції): Кривка М.В. – адвокат (довіреність № 007Др-33-0121 від 06.01.2021 року);
від відповідача (в режимі відеоконференції): Шерегі В.М. – адвокат (довіреність № 95-21 від 24.06.2021 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

06.11.2020 року АТ «Закарпатгаз» звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ОП «Ужгородський коньячний завод» про стягнення 423955,58 грн. заборгованості за надані у період з червня по вересень 2020 року послуги розподілу природного газу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань по оплаті наданих позивачем у період з червня по вересень 2020 року послуг розподілу природного газу.
Рішенням господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №907/746/20 (суддя І.Г.Ушак) повністю задоволено позов АТ «Закарпатгаз». Стягнуто з ОП  «Ужгородський коньячний завод» на користь АТ «Закарпатгаз» заборгованість за надання послуг з розподілу природного газу на суму 423955,58 грн. та у відшкодування судових витрат  – суму 6359,33 грн.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг з розподілу природного газу за червень-вересень 2020 року, що призвело до виникнення заборгованості на спірну суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У своїй апеляційній скарзі (вх. № 01-05/1884/21 від 31.05.2021 року) на рішення господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №907/746/20, ОП  Ужгородський коньячний завод просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Закарпатгаз». 
Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Вказує, що з 25.02.2020 року Підприємство не здійснювало закупівлю газу через примусове припинення газопостачання AT «Закарпатгаз» (акт про порушення № 36 від 25.02.2020 року). Також, покликається на те, що послуга по розподілу природного газу підпадає під оподаткування ПДВ, а тому має бути підтверджена реальність відповідної господарської операції та її економічний зміст. Зауважує, що позивач не підтвердив обсяг замовленого та розподіленого на користь замовника газу за 2019 рік, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких здійснено щомісячний розрахунок платежу (1/12 від замовленого обсягу споживання газу за попередній період).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що під час розгляду справи №907/405/20, предметом розгляду у якій була заборгованість відповідача за надані у період з січня по травень 2020 року послуги розподілу природного газу, встановлено факт часткової оплати боргу, чим спростовуються твердження апелянта про те, що закупівля газу не здійснювалась та послуги з розподілу газу не надавались. Зазначає, що до позовної заяви було додано розрахунок заборгованості за послуги з розподілу природного газу за червень-вересень 2020 року, в якому вказано обсяг споживання газу за попередній газовий рік (2019). Просить залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №907/746/20, апеляційну скаргу ОП Ужгородський коньячний завод – без задоволення. 

Стислий опис апеляційного провадження у справі

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: Т.Б. Бонк, В.М. Гриців) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОП Ужгородський коньячний завод та призначено розгляд справи №907/746/20 на 12.07.2021 року.
З підстав, зазначених в ухвалі від 12.07.2021 року, суд відклав розгляд даної справи на 06.09.2021 року.
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Т.Б. Бонк склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується витягом з протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 06.09.2021 року, який наявний в матеріалах справи.

Вирішення заявленого клопотання

03.09.2021 року на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду від представника позивача М.В. Кривки, який діє на підставі довіреності № 007Др-33-0121 від 06.01.2021 року, надійшло клопотання (вх. № 01-046119/21) про приєднання до матеріалів справи копії листа НКРЕКП щодо розірвання договору розподілу природного газу. 
Колегія суддів, порадившись, прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного клопотання, враховуючи таке.
За приписами частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В силу положень частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до частини 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Положеннями статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України врегульовано порядок подання та витребування доказів.
Колегія суддів з`ясувала, що позивач не звертався до суду першої інстанції з клопотаннями про долучення названого документу, що в силу наведених норм процесуального закону, виключає можливість задоволення судом апеляційної інстанції названого клопотання.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Представник позивача просив залишити без змін оскаржене рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення. 

Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, 22.06.2016 року ОП Ужгородський коньячний завод підписав заяву-приєднання № 094200BG3ЕDP016 до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на об`єкт (точки комерційного обліку), розташований по вул. Тімірязєва, 19 у м. Ужгороді (а.с.14-16).
Типовий договір розподілу природного газу (далі договір), до якого приєднався відповідач, затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року, є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог  статей 633,  634,  641  та  642  Цивільного Кодексу України на невизначений строк та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання (п.1.1, 1.3 договору). 
Згідно з п. 2.1 договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Відповідно до п. 1.4 договору послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
В пункті п. 6.1 договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
У відповідності до п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.
За умовами п. 6.3 договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Відповідно до п. 2 гл. 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за   газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ, виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.
Згідно з п. 6.4 договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 договору).
У відповідності до п. 7.2 договору оператор ГРМ має право отримувати від Споживача оплату за цим Договором.
Споживач зобов`язаний здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п.7.4 договору).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за надання послуги розподілу природного газу, фактичний обсяг споживання газу відповідача за період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року (газовий рік) складає 950573,04  м3, що є річною замовленою потужністю на 2020 рік (а.с.46-47).
Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року № 3021 (з наступними змінами) установлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз»: 
1) на період з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно:
тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,04 грн за 1 м-3  на місяць (без урахування ПДВ);
структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з  додатком 1;
2) з 01 липня 2020 року:
тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,14 грн за 1 м-3  на місяць (без урахування ПДВ).
Місячна вартість за послуги розподілу природного газу для відповідача, що визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта відповідача (79214,42 м3) та встановленого тарифу, становила у червні 2020 року - 98859,60 грн. та у період з липня по вересень 2020 року - 108365,33 грн.
Позивач надсилав відповідачу рахунки на оплату послуг розподілу природного газу, а також - акти наданих послуг розподілу природного газу № ЗКЯ80026733 від 30.06.2020 року на суму 98859,60 грн., № ЗКЯ80030345 від 31.07.2020 року на суму 108365,33 грн., №ЗКЯ80037358 від 31.08.2020 року на суму 108365,32 грн., № ЗКЯ80041528 від 30.09.2020 року на суму 108365,33 грн. (а.с.22-45).
Відповідач названі акти про надання послуг розподілу природного газу не підписав та не повернув позивачеві, оплату послуг не здійснив, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.
З матеріалів даної господарської справи вбачається, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.11.2020 року у справі № 907/405/20, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 року, стягнуто з ОП  «Ужгородський коньячний завод» на користь АТ «Закарпатгаз» 395423,12 грн. заборгованості за надані у період з січня по травень 2020 року послугу розподілу газу (а.с.94-99).
При розгляді справи №907/405/20 судами встановлено, що за період з січня по травень 2020 року вартість послуг розподілу природного газу становить 494298,00 грн. Дані послуги ОП  «Ужгородський коньячний завод» оплатило частково в сумі 81693,74 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість – 395423,12 грн.
Відповідно до наявного у розглядуваній справі № 907/746/20 розрахунку, який не спростовано відповідачем, заборгованість за послуги розподілу природного газу за період червень-вересень 2020 року становить 423955,58 грн. (а.с.46, 47). 

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі як суб`єктами ринку природного газу, врегульовані Законом України “Про ринок природного газу”, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП №2494 від 30.09.2015 року, та Типовим договором розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 2 гл. 1 розділу VI Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі – типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Згідно з пунктом 4 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України, статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Абзацами 1, 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
В пункті 6.1 договору сторони погодили, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Абзацом 1 пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції, чинній станом на 06.11.2020 року – дата заявлення позову в суд) передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. 
В ході розгляду справи суд встановив, що на час настання строку оплати спірних послуг, визначеного в пункті 6.6 договору, відповідач не заперечував проти величини потужності, тарифу, вартості послуг, вказаних в актах приймання-передачі, не звертався до позивача з заявою про зменшення величини річної замовленої потужності, не направляв позивачу мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг чи пропозиції про розірвання договору.
Також з`ясовано, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.11.2020 року у справі № 907/405/20, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 року, стягнуто з ОП  Ужгородський коньячний завод на користь АТ «Закарпатгаз» 395423,12 грн. заборгованості за надані у період з січня по травень 2020 року послуги розподілу газу. У справі №907/405/20 суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що за спірний період вартість послуг розподілу природного газу складає 494298,00 грн. Дані послуги ОП  Ужгородський коньячний завод оплатило частково в сумі 81693,74 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість – 395423,12 грн. 
     Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
   З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг з розподілу природного газу за червень-вересень 2020 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 423955,58 грн. 
Враховуючи те, що відповідач не надав доказів про оплати вартості послуг з розподілу природного газу на суму 423955,58 грн., суд першої інстанції обгрунтовано та підставно задоволив позовні вимоги.
Стосовно доводів скаржника про підтвердження судовим рішенням по справі №907/405/20 обставин щодо нездійснення  ОП Ужгородський коньячний завод з 25.02.2020 року  закупівлі газу через примусове припинення газопостачання AT «Закарпатгаз» необхідно зауважити, що ці доводи жодним чином не впливають на обов`язок відповідача оплатити вартість послуг з розподілу природного газу за договором розподілу природного газу, з огляду на вищеописані положення пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.
Суд встановив, що в матеріалах судової справи № №907/746/20 відсутні докази про те, чи був розірваний між сторонами договір розподілу природного газу, чи вносились зміни до заяви-приєднання №094200ВG3EDP016 від 22.02.2016 року, що є додатком до договору розподілу природного газу, а також докази щодо вилучення об`єкта споживача, які могли б слугувати підставою для звільнення відповідача від зобов`язання по оплаті вартості послуг за цим договором.
Усі інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими й такими, що не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №907/746/20.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.   Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод за №юр/77-21 від 18.05.2021 року (вх. № 01-05/1884/21 від 31.05.2021 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 14.04.2021 року у справі №907/746/20 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                    Г.Г. Якімець