ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                   Головуючий І інстанції: Слободянюк Н.І.
21 липня 2021 р. 	Справа № 440/2174/21	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:  Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
25.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:
- визнати протиправними дій відповідача Управління Служби безпеки України в Полтавській області (далі – УСБУ в Полтавській області) щодо відмови в оформленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та 01 січня 2021 року з урахуванням щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13 та 14 до  постанови    Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"» (далі – постанова КМУ № 704) для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2021 року основного розміру пенсії;
- зобов`язати відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ в Полтавській області оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та 01 січня 2021 року з урахуванням щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13 та 14 до  постанови КМУ № 704   для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2021 року основного розміру його пенсії.  
Також, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі та провести розподіл судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 908 грн, понесених ним у зв`язку з поданням адміністративного позову.
В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-XII). 
У зв`язку з визнанням протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – постанова КМУ № 103) відновлено попередню редакцію пункту 4 постанови КМУ № 704 та пункту 5 і додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі – Порядок № 45), він звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до ГУ ПФУ в Полтавській області оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та 01 січня 2021 року з урахуванням щомісячних основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1, 12, 13 та 14 до постанови КМУ № 704. 
Листом за № 66/21/4/К-86/107 від 10 березня 2021 року відповідач повідомив про відсутність правових підстав для оформлення нових довідок про грошове забезпечення з 29 січня 2020 року та з 01 січня 2021 року, оскільки списки осіб від органу Пенсійного фонду України до управління не надходили та іншого порядку складання довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу для перерахунку пенсії наразі не визначено. 
Означену відмову позивач вважає протиправною, оскільки з часу набуття чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 він має правомірні очікування на обчислення розміру грошового забезпечення, яке ураховується пенсійним органом при визначенні розміру його пенсії, з урахуванням чинних законодавчих норм. 
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , УСБУ в Полтавській області зазначає, що видача довідок про розмір грошового забезпечення здійснюється уповноваженим органом після надходження відповідного списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, тоді як до УСБУ в Полтавській області не надходив відповідний список стосовно позивача за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45. 
Крім того, у період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2020 року розміри посадових окладів та окладів за військових званням військовослужбовців УСБУ в Полтавській області не змінювалися та підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ відсутні. 
На момент видачі довідки у 2018 році був чинним пункт 4 постанови КМУ № 704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. На момент видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача у 2020 році був чинний пункт 4  постанови КМУ № 704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Однак, з урахуванням пункту 3 розділу ІІ Закону України № 1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року підстави для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу відсутні.
В своїх поясненнях пенсійний орган просив відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на момент видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача у 2020 році був чинний пункт 4 постанови КМУ № 704, яким установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, однак з урахуванням пункту 3 розділу ІІ Закону України №1774-VІІІ від 06 грудня 2016 року відсутні підстави для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу. ГУ ПФУ в Полтавській області зазначив про правовий висновок щодо незастосування мінімальної заробітної плати при визначенні розміру посадового окладу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 240/4946/18.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження) в задоволені вимог ОСОБА_1 відмовлено.
          Судове рішення вмотивовано тим, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Отже, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» означеного Закону України, який набрав чинності 01 січня 2017 року, законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункову величину для визначення посадових окладів, в тому числі й для осіб офіцерського складу Служби безпеки. Ця законодавча норма була чинною як на дату прийняття КМУ постанови № 704, є чинною і станом на 29 січня 2020 року та станом на 01 січня 2021 року, та неконституційною не визнавалася.
У той же час постанова КМУ № 704 року є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.
          Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що п. 4 постанови КМУ № 704 в частині, яка суперечить нормам розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не підлягає застосуванню. Відтак, мінімальна заробітна плата не може бути застосована в якості розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу позивача, у зв`язку з чим підстави для оформлення та видачі позивачу оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року відповідно до постанови КМУ № 704 відсутні.
          Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач просить його скасувати та прийняти нове – про задоволення вимог адміністративного позову в повному обсязі.
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції означене рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю враховані обставини, що мають значення для прийняття об`єктивного та справедливого рішення.
           ОСОБА_1 зазначає, що зміст приміток до Додатків 1 та 14 постанови КМУ № 704 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 не змінювався. Не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови КМУ № 704 у відповідність до змін, що були внесені п. 4 постанови КМУ № 704, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовими (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 1 січня календарного року.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права. Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що положення п. 4 постанови КМУ № 704 щодо обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим (спеціальним) званням із використанням величини мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягає.
Але за таких обставин, як вважає ОСОБА_1 , з урахуванням положень пункту 3 розділу П Закону України від 06 грудня 2016 року та пункту 4 постанови КМУ № 704, з 29 січня 2020 року, а саме, - з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18, у нього виникли правові підстави для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за  військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт (однак без урахування показників мінімальної заробітної плати). Суд першої інстанції не звернув увагу, що зміст доводів та вимог позовної заяви стосувався не тільки необхідності застосування відповідачем величини 50 відсотків мінімальної заробітної плати, але й необхідності надання йому оновленої довідки для перерахунку пенсії.
Доводи, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, фактично, аналогічні аргументам, наведеним УСБУ в Полтавській області у відзиві на адміністративний позов позивача ОСОБА_1 .
За поясненнями ГУ ПФУ в Полтавській області у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - 06 жовтня 2020 року на виконання постанови Верховного Суду від 17 грудня 2019 року по справі № 160/8324/19 відповідачем надіслано довідку про розмір грошового забезпечення позивача. На підставі показників, зазначених в цій довідці, пенсійним органом з 01.04.2019 року проведено перерахунок пенсії позивача.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). 
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317КАС України слід частково скасувати, з огляду на наступне.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону Закон № 2262-XII.
15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до УСБУ в Полтавській області із заявою, якою просив виготовити та скерувати на адресу пенсійного органу оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 29 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року з урахуванням вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року по справі № 826/6453/18. 
В заяві позивач зазначав, що в цій довідці належить зазначити збільшені розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які обчислені шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на 01 січня календарного року (2.102 грн станом на 29 січня 2020 року та 2.270 грн станом на 01 січня 2021 року), починаючи з 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків до постанови КМУ № 704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою відповідної його останній штатній посаді на момент звільнення, для проведення на підставі цієї довідки перерахунку пенсії (а.с. 14).
Листом від 10 березня 2021 року за № 66/01/4/16-86/107 відповідач відмовив позивачу у задоволені заяви, посилаючись на те, що з набранням законної сили судом рішенням у справі № 826/6453/18 не змінився алгоритм дій державних органів, встановлений Порядком № 45 (а.с. 15-17).
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо повної необґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції, що була чинною до 01 березня 2018 року) визначалось, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. 
Пунктом  2 цього Порядку унормовано, що на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. 
          Постановою № 103 пункти, зокрема 1 та 2 Порядку № 45 викладені у наступній редакції:
«Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії».
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 784 абзац перший пункту 2 Порядку № 45 після слова «ДСНС» був доповнений словами «, Службі судової охорони».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року, що набрало законної сили 05 березня 2019 року, по справі № 826/3858/18 визнані протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».     
Так, судовим рішенням визнані протиправними і скасовані зміни, що внесені постановою № 103 до постанов Кабінету Міністрів України, а саме (зокрема) -
« 2. У постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393» (Офіційний вісник України, 2008 р., N 12, ст. 301; 2009 р., N 11, ст. 319, N 99, ст. 3427; 2010 р., N 29, ст. 1098; 2011 р., N 84, ст. 3078, N 99, ст. 3621; 2012 р., N 7, ст. 249, N 81, ст. 3272; 2013 р., N 41, ст. 1477):
пункти 1 і 2 викласти в такій редакції:
« 1. Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
2. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.»;
пункт 5 викласти в такій редакції:
« 5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
додаток 2 до Порядку викласти в такій редакції: <  >
3. У постанові Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., N 77, ст. 2374; 2018 р., N 4, ст. 165):
1) пункт 4 викласти в такій редакції:
«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.». 
Частиною 2 ст. 265 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Оскільки нормами КАС України не передбачено іншого, ніж у частині 2 ст. 265 КАС України, моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, колегія суддів приходить до висновку, що з 05.03.2019 року відновлена редакція, зокрема, пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, а з 29.01.20920 року – пункти 1 та 2 Порядку № 45 та пункт 4 постанови № 704, що існували до змін, внесених постановою № 103.
Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про те, що виконати функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення можливо лише після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.
За частинами першою, другою, четвертою ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За приписами частини 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постановах Верховного Суду України: від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13 та від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, а також постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/8324/19.
Колегія суддів зазначає, що судам першої та апеляційної інстанцій відповідач не надав доказів того, що після 29 січня 2020 року на виконання вимог абзацу першого пункту 2 Порядку № 45 Служба безпеки України повідомляла Пенсійний фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовців. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що лист СБУ України від 22 квітня 2019 року скерований на адресу ПФ України стосувався питання перерахунку пенсій особам, яким пенсія була призначена до 01 січня 2018 року, та яким перерахунок пенсії у період часу з 01 березня 2018 року по 05 березня 2019 року був проведений на підставі положень чинної, у той час, постанови № 103.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність відмови УСБУ в Полтавській області оформити позивачу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Постановою № 103 пункт 4 постанови № 704 викладено в наступній редакції:
« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Як зазначено вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 визнаний протиправним та скасований п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», у тому числі зміни, що внесені до редакції пункту 4 постанови № 704.
Таким чином, з 29 січня 2020 року відновлена редакція пункту 4 постанови № 704, яка існувала до змін. Внесених постановою № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».
Отже, з 29 січня 2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу у 2020 році визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Відповідно, з 01 січня 2021 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу у 2020 році визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Колегія суддів погоджується з доводами учасників справи фактично про те, що примітки до постанови № 704 за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.
Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», - після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ означеного Закону України не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 постанови № 704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року (на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року), а відтак, - для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій його частині.
Матеріали справи посвідчують ту обставину, що з 01 квітня 2019 року розмір пенсії позивача пенсійним органом обраховується з наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад – 8.600 грн, оклад за військовим званням – 1.480 грн, надбавка за вислугу років (50%) – 5.040 грн. Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяця пенсійним органом обрахована з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: премія – 10% (а.с. 46, 47).
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що з 29 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 набув право на обчислення розміру грошового забезпечення, що враховується для обчислення його пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704, відповідно – з 01 січня 2021 року набув право на обчислення розміру грошового забезпечення, що враховується для обчислення його пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Колегія суддів зазначає, що матеріальний закон (ч. 18 ст. 43, ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII) встановив право позивача ОСОБА_1 на перерахунок пенсії, -  у зв`язку з відновленням з 29 січня 2020 року редакції пункту 4 постанови № 704 (з обмеженням щодо можливості застосування при розрахунку такої величини як розмір мінімальної заробітної плати)  і не обмежив реалізацію цього права залежністю від часу прийняття Урядом України механізму реалізації цього права. 
Колегія суддів також зазначає, що оскільки ч. 18 ст. 43, ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та пункт 4 постанова № 704 встановлювали право позивача на проведення перерахунку пенсії, покладання законом на Кабінет Міністрів обов`язку видати нормативно-правовий акт, який має регулювати умови, порядок перерахунку такої пенсії, переслідувало законну мету лише забезпечити/уможливити здійснення права пенсіонера на певний вид соціального захисту, який не може залежати від неоперативності, тривалості чи інших форм несвоєчасного запровадження механізму реалізації права на певний вид пенсійного забезпечення, що за певних обставин може бути розцінене як втручання у майнові права особи, які захищаються статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують, як джерело права при розгляді справ, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22 грудня 2018 року у справі № 804/1469/17, від 14 серпня 2019 року у справі № 0640/4434/18 та від 12 вересня 2019 року у справі № 0640/4248/18.
Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено право суду вийти за межі позовних вимог, це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та ст.13 Конвенції у справі, а також виклав окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрив елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
Враховуючи наведене та положення ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , шляхом визнання протиправної відмови УСБУ в Полтавській області у наданні позивачу оновлених довідок про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії та, шляхом зобов`язання відповідача оформити (за формою Додатку 2 до Порядку № 45, в редакції, що відновлена з 05 березня 2019 року) і скерувати до ГУ ПФУ в Полтавській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, з визначенням розміру грошового забезпечення позивача, з урахуванням положень пункту 4 постанови № 704 (в редакції, що відновлена з 29 січня 2020 року) та пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пунктів п`ятого і шостого Порядку № 45 (в редакції, яка відновлена з 05 березня 2019 року) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; 
надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; 
щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; 
інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; 
щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються (п. 5 Порядку № 45). 
Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (п. 6 Порядку № 45).
Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення та приймає нове про частково задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
За наслідками розгляду апеляційної  скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права (п.п. 1 та  4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
          Інші доводи апеляційної скарги та заперечень учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          В порядку, встановленому ст. 139 КАС України щодо проведення розподілу судових витрат, колегія суддів стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 1.185 грн у відшкодування витрат у вигляді судового збору (а.с. 18, а.с. 151), понесених позивачем при подачі адміністративного позову та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції,
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
          На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
          Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
          Визнати протиправною відмову Управління Служби безпеки України в Полтавській області у видачі ОСОБА_1 оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
          Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Полтавській області:
оформити та скерувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 за 2020 рік за формою, встановленою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з визначенням у довідці розміру посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання за нормами, чинними на 29 січня 2020 року, відповідно до положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, та з урахуванням положень пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а також інших (у тому числі - додаткових) видів грошового забезпечення, що повинні враховуватися при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .
оформити та скерувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 за 2021 рік за формою, встановленою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, з визначенням у довідці розміру посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання за нормами, чинними на 01 січня 2021 року, відповідно до положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, та з урахуванням положень пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а також інших (у тому числі - додаткових) видів грошового забезпечення, що повинні враховуватися при обчисленні пенсії ОСОБА_1 .
В задоволені позовних вимог в іншій частині ОСОБА_1 відмовити.
          Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 20001651) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1.185 грн (одну тисячу сто вісімдесят п`ять) грн у відшкодування судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц