Дата документу 05.07.2021 Справа № 337/2160/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Єдиний унікальний № 337/2160/20
Провадження №22-з/807/141/21 
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року                                         місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Кочеткової І.В.
судді: Кримської О.М., Дашковської А.В.
секретар: Книш С.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування ј частки квартири АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. 234 ЦК України. Зазначав, що судовим рішенням від 01 жовтня 2018 року з ОСОБА_1 на його користь та на користь ОСОБА_4 стягнуто 151 442, 88 грн. Під час розгляду справи про стягнення грошових коштів відповідач здійснив відчуження належного йому нерухомого майна – подарував своїй матері ОСОБА_3 ј частку вказаної квартири. Посилаючись на те, що договір укладено Черновим О.О. з метою унеможливлення виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів, просив суд про задоволення позову. 
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування ј частки квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 13 квітня 2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капською Н.О., зареєстрований в реєстрі за №551 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 квітня 2018 року за №25712323.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 травня 2021 року апеляційну ОСОБА_1 задоволено. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року скасовано. Позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна залишено без задоволення.
07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, понесених ним при поданні апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що при прийняті постанови Запорізького апеляційного суду від 18 травня 2021 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За обставинами справи при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 1261,20 грн. відповідно до квитанції № 1953-05-007/С (а.с. 130), а тому розподіл цих витрат у відповідності до ч.13 ст.141 ЦПК України повинен був бути здійснений судом апеляційної інстанції. 
Компенсації підлягає судовий збір, який сплачений відповідачем ОСОБА_1 по справі за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.
Зважаючи на зазначене, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України судові витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна - задовольнити.
Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 копійок) компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Головуючий:        І.В. Кочеткова

Судді: О.М. Кримська
       
А.В.Дашковська