Ухвала    
 
21 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 185/1059/18
провадження № 61-14780 ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення до квартири, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: гаражне товариство « Лиман », ОСОБА_3 , про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таке майно:
Автомобіль марки RENAULTMEGANE, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 161 645,00 грн; меблі на загальну суму                            53 800,00 грн; побутову техніку на загальну суму 51 200,00 грн; грошові кошти у розмірі 121 745,14 грн та 69 175,00 грн.
Виділено в натурі позивачу ОСОБА_1 наступне майно:
- автомобіль марки RENAULTMEGANE, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 161 645,00 грн;
- телевізор Samsung ( діагональ 32д ), вартістю 4 000,00 грн;
- пральну машину Gorenje, вартістю 5 200,00 грн;
- кондиціонер Веко, вартістю 8 700,00 грн;
- грошові кошти у розмірі 69 175,00 грн,
а всього майна на загальну суму 248 720,00 грн.
Виділено в натурі відповідачці ОСОБА_2 наступне майно:
- прихожу, вартістю 5 100,00 грн; кухню кутову МДФ з ольхи, вартістю                     16 100,00 грн; шафу - горка, вартістю 6 000,00 грн; стіл обідній, вартістю 900,00 грн; тумбочку, вартістю 1 000,00 грн; диван м`який, вартістю                 8 000,00 грн; диван м`який «куточок», вартістю 9 000,00 грн; шафу - купе та комод, загальною вартістю 7 700,00 грн, всього меблі на загальну суму                       53 800,00 грн;
- газову плиту - панель Gorenje, вартістю 2 500,00 грн;
- духову шафу Gorenje, вартістю 3 500,00 грн;
- кондиціонер Samsung, вартістю 4 600,00 грн;
- морозильну камеру Атлант, вартістю 2 500,00 грн;
- витяжку, вартістю 1 000,00 грн;
- пилосос Samsung, вартістю 1 000,00 грн;
- дві електричні люстри на загальну суму 2 000,00 грн;
- гроші у розмірі 121 745,14 грн.
Всього на суму 192 545,14 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок рівності часток при розподілі сумісного майна подружжя компенсацію у розмірі                        28 087,48 грн.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перепон у користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 та повернути йому оригінали документів на квартиру і ключі від квартири та вселено ОСОБА_1 у цю квартиру.                 У задоволенні інших вимог відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2020 рокускасовано в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення.
Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності за кожним на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . В решті рішення суду залишено без змін.
До Верховного Суду01 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду, у якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо змісту касаційної скарги
У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено повне найменування або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи та їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, зокрема: ГТ «Лиман», ОСОБА_3 .
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно виконати вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України та усунути недоліки.
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постанови Верховного Суду, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 серпня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 21 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь