ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року	Львів	Справа № 813/3597/17 пров. № А/857/7883/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання          Лутчин А.М.,
                          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року, прийняте колегією суддів у складі головуючого суддів: Грень Н.М., суддів Качур Р.П., Мартинюка В.Я. у м.Львові, повний текст складений 24.12.2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Скіпр» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Львівської міської ради, Інспекція державно - архітектурного контролю у м.Львові про визнання протиправними та скасування рішень,-

                                                            встановив:

ТзОВ «Скіпр»  (надалі – позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі – ДАБІ України, відповідач) про визнання протиправним та скасувати рішення від 29.09.2017 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки ТзОВ «Скіпр» наступних багатоквартирних житлових будинків – №2 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 24.02.2017 року №150, №3 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 24.02.2017 року №151, №5 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №190, №6 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №191, №7 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №192, №8 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №193.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року позов задоволено.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що законодавець визначив, що єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень може бути лише невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.
Порушення строку надання містобудівних умов та обмежень не є підставою для їх скасування. Недотримання зазначеного строку порушує лише права та інтереси ТзОВ «Скіпр» за відновленням яких товариство не зверталось.
Щодо порушення вимог в частині повноти даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників, суд зазначив, що містобудівні умови та обмеження є вихідними даними, тому зазначення конкретних відстаней, розривів не є обов`язковим, оскільки визначення таких показників в цифровому вимірі проводиться вже на стадії проектування.
Не суперечить вимогам діючого законодавства включення до складу містобудівних умов та обмежень відсилочних норм, із посиланням на відповідні державні будівельні норми та правила, які містять обмеження та умови, які проектант зобов`язаний буде врахувати при проектуванні об`єкта будівництва.
З приводу порушення позивачем п. 4.5 ДСТУ-Н Б Б.1.1-12-2011, суд зазначив, що ані в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані в Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, чи іншому законодавстві, яке регулює спірні правовідносини не передбачено заборони у видачі декількох містобудівних умов та обмежень на забудову декількох будинків на одній земельній ділянці.
Суд також зазначив, що відповідно до п.4.1 ДСТУ-Н Б В. 1.2.-16:2013 категорію складності об`єкта будівництва зазначають у завданні на проектування, використовують для визначення стадійності проектування та розраховують під час розроблення проектної документації. Розрахунок наводять у пояснювальній записці проектної документації на будівництво. У разі, якщо розрахована категорія складності не співпадає із зазначеною у завданні на проектування, до завдання вносять відповідні зміни. Клас наслідків визначають для кожного будинку, будівлі, споруди або лінійного об`єкту інженерно- транспортної інфраструктури окремо.
Судом взято до уваги висновок експерта.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ДАБІ України подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги звертається увага на те, що судом першої інстанції не досліджувався висновок експерта, не надано правової оцінки такому та не здійснено оцінки засвідчених ним фактів.
Проектування об`єктів будівництва, до складу якого  входить декілька окремих будинків потрібно здійснювати на підставі вихідних даних у тому числі містобудівних умов та обмежень, на об`єкт будівництва в цілому.
Отже, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані з порушенням законодавства.
Звертає увагу на те, що позивач хоче уникнути  передбаченої вимогами чинного законодавства відповідальності та проводити і надалі незаконне самочинне будівництво.
Покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду, де зазначено, що визначений ст.77 КАС України обов`язок відповідача – суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги
В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено, що 25.09.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Мончак Олександрою Богданівною та головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області Федів Романом Миколайовичем у присутності начальника управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради Чаплінського Юліана Михайловича відповідно до наказу 14.09.2017 року № 1428 на підставі довідки про результати документальної перевірки від 13.09.2017 року та направлення на проведення позапланової перевірки від 18.09.2017 року №63-мб/пз проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1).

За результатами перевірки встановлено, що Управлінням архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки:
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку №2 у складі багатофункціонального комплексу на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові, які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.02.2017 №150;
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку №3 у складі багатофункціонального комплексу на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові, які затверджені
рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.02.2017 №151;
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2017 №190;
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2017 №191;
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2017 №192
- на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 , які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2017 №193;
Зазначені містобудівні умови та обмеження видані на підставі:
1) звернень ТзОВ «Скіпр» зареєстрованих за вхідн. №2-32256/АП-3-24 та вхідн. №2- 32259/АП-3-24 від 23.12.2016 року, №2-962/АП-3-24, №2-628/АП-3-24 від 12.01.2017 року №2-975/АП-3-24, №2-971/АП-3-24 від 17.01.2017 року;
2) містобудівних розрахунків з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва: багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові ; багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові ; багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові; багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові; багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові; багатоквартирного житлового будинку на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові;
3) договору суборенди землі, від 06.04.2012 року №461010004000795 зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у м. Львові;
4) витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2014 року №НВ- 4601407992014;

Судом встановлено, що згідно договору суборенди землі від 06.04.2012 року №461010004000795, погодженого ухвалою Львівської міської ради від 29.09.2011 року №843 ТзОВ «Княгиня Ольга» передано в суборенду ТзОВ «Скіпр» земельну ділянку (площею 1,6212га, кадастровий номер 4610136900:07:003:0015) на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового кварталу.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.07.2014 року №НВ-4601407992014 категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового кварталу.
Земельна ділянка на вул. Княгині Ольги, 1-5 (Франківський район м. Львова) відповідно до плану зонування території (зонінгу) Франківського району затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 01.12.2016 року №1283 відносяться до зони Ж-4 - зона багатоповерхової житлової забудови ( від 9 до 16 пов.).
Згідно зазначених вище містобудівних умов та обмежень граничнодопустима висота будівель становить 8, 11, 13, 15, 16, що не перевищує вимог зонінгу.
Перевіркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил виявлено наступні порушення:
- в порушення вимог п.5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень) та абз. 2 п. 2.1 Розділу II Порядку видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіону від 07.07.2011 року № 109 (далі - Порядок 109) термін видачі містобудівних умов та обмежень перевищує 7 робочих днів з дня реєстрації відповідних заяви разом із документами;
- порушено вимоги п.п. ґ, д, е п. 3.4 Порядку 109, в частині повноти даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників;
- вимоги п. 4.5 ДСТУ-Н Б Б.1.1-12-2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг)»;
- вимоги п. 4.2. ДСТУ- Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єкта будівництва».
29.09.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури і містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Федів Романом Миколайовичем прийнято рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирних житлових будинків – №2 у складі багатофункціонального комплексу на вул. Княгині Ольги, 1- 5 у м.Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 24.02.2017 року №150, №3 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 24.02.2017 року №151, №5 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №190, №6 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №191, №7 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №192, №8 затверджених рішенням виконавчого комітету ЛМР від 10.03.2017 року №193.
Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - Порядок № 698), пунктом 2 якого передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.
Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.
Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Згідно з ч. ч. 1-8 ст. 29 цього Закону основними складовими вихідних даних є, зокрема, містобудівні умови та обмеження.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.
Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.
Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.
Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
На виконання вимог ч. 4 та ч. 9 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 затверджено Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (далі - Порядок № 109).
Згідно з п.2.1 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Покликання апелянта на недотримання відповідачем строку прийняття рішення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки у даному випадку відсутня вина забудовника і останній не несе відповідальності за порушення, допущені суб`єктом владних повноважень. Крім того, не враховано балансу між несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких вони спрямовані .
Згідно п. 2.2 Порядку № 109 для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.
Приписи п. 2.4 Порядку № 109 визначають, що розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.
У постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року справа №810/726/18, на підставі аналізу норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», сформований правовий висновок, згідно із яким містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.
Аналогічна за своїм змістом правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 320/5710/20, від 04.02.2020 у справі 826/9713/18, від 29.04.2020 у справі 712/6577/18.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки наділений відповідними повноваженнями орган видав позивачу спірні містобудівні умови та обмеження, на підставі яких протягом певного часу здійснювалось відповідне будівництво, допущення органом нагляду певних порушень не можуть бути поставлені у провину ТзОВ «Скіпр», адже позивач правомірно розраховував на відповідність нормам чинного законодавства поданої ним документації.
В той же час, перевірка питання правомірності виданих органами державної влади дозволів на вчинення певних дій або їх погодження має відбуватись саме на відповідних етапах, а не у будь-який невизначений час.
Щодо порушення вимог п.п. ґ, д, е п. 3.4 Порядку 109, в частині повноти даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників, колегія суддів зазначає наступне.

У п. п. г, д, е п. 3.4. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року зазначено, що розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» повинен містити:
г) відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови;
д) мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд;
е) охоронювані зони інженерних комунікацій;
Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирних житлових будинків №2, №3, №5, №6, №7 , №8 на вул. Княгині Ольни1-5, які затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради які затверджені рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 24.02.2017 року №150, від 24.02.2017 року №151, від 10.03.2017 року №190, від 10.03.2017 року №191, 10.03.2017 року №192, 10.03.2017 року №193 містять п.п.2.4, 2.6, 2.7, у яких зазначено:
2.4. Відстані від об`єкта, який проектується до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови;.
2.6. мінімально-допустимі відстані від об`єктів, які проектуються до існуючих будинків та споруд;.
2.7. Охоронювані зони інженерних комунікацій.
Зокрема, як зазначено у статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що містобудівні умови та обмеження є вихідними даними, тому зазначення конкретних відстаней, розривів не є обов`язковим, оскільки визначення таких показників в цифровому вимірі проводиться вже на стадії проектування. Таким чином, безпідставними є доводи відповідача щодо порушення позивачем вимог п. п. «г», «д», «е» п. 3.4. Порядку № 109, в частині повноти даних щодо конкретних положень, нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників.
Судом із матеріалів справи встановлено, що однією із підстав для скасування містобудівних умов та обмежень стало те, що такі містобудівні умови та обмеження земельних ділянок видано на шість об`єктів окремо, тоді як мали б видаватись на весь об`єкт будівництва разом.
З приводу зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 30 червня 2021 року у справі № 806/3365/17 відхилив доводи скаржника, про те, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані з порушенням п. 4.5 ДСТУ-НББ. 1.1-12-2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг)» та п. 4.2. ДСТУ-НБВ.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єкта будівництва» та дійшов висновку, що законодавство не встановлює обмежень щодо видачі кількох містобудівних умов та обмежень одному землекористувачеві на будівництво різних об`єктів, що знаходяться на одній земельній ділянці, натомість встановлюють обов`язок отримати містобудівні умови та обмеження для кожної конкретної земельної ділянки. А також передбачено обов`язковість проектування об`єкта будівництва, до складу якого входить декілька окремих будинків, на підставі вихідних даних, у тому числі містобудівних умов і обмежень, на об`єкт будівництва в цілому.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року за № 813/1837/17 вже висловлювалась позиція стосовно того, що, зокрема, п.  4.5 ДСТУ-Н Б Б.1.1.-12:2011 «Настанови про склад та зміст плану зонування території (зонінг)», не встановлено обмежень щодо видачі кількох містобудівних умов та обмежень одному землекористувачеві на будівництво різних об`єктів, що знаходяться на одній земельній ділянці, натомість встановлено обов`язок отримати містобудівні умови та обмеження для кожної конкретної земельної ділянки. А також передбачено обов`язковість проектування об`єкта будівництва, до складу якого входить декілька окремих будинків, на підставі вихідних даних, у тому числі містобудівних умов і обмежень, на об`єкт будівництва в цілому.
Суд зазначає, що відповідно до п.4.1 ДСТУ-Н Б В. 1.2.-16:2013 категорію складності об`єкта будівництва зазначають у завданні на проектування, використовують для визначення стадійності проектування та розраховують під час розроблення проектної документації. Розрахунок наводять у пояснювальній записці проектної документації на будівництво. У разі, якщо розрахована категорія складності не співпадає із зазначеною у завданні на проектування, до завдання вносять відповідні зміни.
Видача містобудівних умов та обмежень передує стадії проектування об`єктів будівництва. Для того, щоб розробити проектну документацію, в тому числі, визначити категорію складності, необхідно спочатку отримати містобудівні умови та обмеження.
Відповідно до п.4.6 ДСТУ-Н Б В. 1.2. - 16:2013 клас наслідків визначають для кожного будинку, будівлі, споруди або лінійного об`єкту інженерно- транспортної інфраструктури окремо.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» постановлено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною права власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для дотримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.
Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом у постанові №  803/952/17 від 07.02.2019 року.

Таким чином, за наявності підстав вважати, що містобудівні умови та обмеження містили певні недоліки, орган нагляду мав право зупинити дію рішення об`єкта нагляду та повідомити його про необхідність усунення встановлених недоліків. В той же час, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом.
Відповідачем не доведено доцільність скасування спірних містобудівних умов та обмежень, як крайнього заходу, без розгляду питання про їх зупинення та винесення відповідних приписів для надання часу для приведення вказаних документів у відповідність до вимог чинного законодавства, а отже відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не дотримано принцип належного врядування та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду, а тому суд першої інстанції  правильно задовольнив позовні вимоги.
З приводу покликання апелянта на те, що судом першої інстанції не досліджувався висновок експерта і йому не надавалася оцінка, то таке не відповідає дійсності, оскільки суд зазначив, що в матеріалах справи наявний висновок експерта складений за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 28.05.2020 року №3538/652-655 визначенню якого підлягало серед іншого, чи правильно визначено клас наслідків (відповідальності) для багатоквартирних житлових будинків №2, №3, №5, №6, АДРЕСА_1 . Отже, з наданих на дослідження матеріалів, судовий експерт дійшов висновку, що за критеріями загальних вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДСТУ –Н Б В.1.2-16:2013, а також наведених розрахунків, багатоквартирний будинок на вул. Княгині Ольги 1-5, (будинки №2, №3, №5, №6, №7 на генплані) у м. Львів, належать до класу наслідків (відповідальності) СС2 і ІІІ категорії складності об`єкта будівництва.

Згідно висновку експерта проектна документація на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирних житлових будинків №2, №3, №5, №6 та №7 у складі багатофункціонального комплексу на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові, станом на час передачі її замовнику, виготовлена відповідно до будівельних норм, державних стандартів і правил. Виготовлення та видача вихідних даних на будівництво ТзОВ «Скіпр» багатоквартирних житлових будинків №2, №3, №5, №6 та №7 у складі багатофункціонального комплексу на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові не передбачається вимогами містобудівної документації. Клас наслідків (відповідальності) для багатоквартирних житлових будинків №2, №3, №5, №6, №7 на вул. Княгині Ольги, 1-5 у м. Львові  визначено вірно.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                            
                                                            постановив:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року у справі 813/3597/17  -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 23.09.2021 року.