ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7572/20                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/676/21                                        Макаров В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                Доповідач - Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.
особи, які притягається до
адміністративної відповідальності     - ОСОБА_1 
потерпілого                                         - ОСОБА_2 
представника                                 - Майбороди С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :
16 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 106717 стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 10 листопада 2020 року о 08 годині 10 хвилин, м.Харків майдан Захисників України, 7/8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці та здійснила зіткнення з автомобілем Fiat, н.з.   НОМЕР_2 , який в подальшому здійснив наїзд на автомобіль Nissan, н.з. НОМЕР_3 , чим отримані механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову; визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно неї закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність постанови судді першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає, що нею до суду було подано клопотання про допит свідків та надання можливості давати показання безпосередньо в судовому засіданні, яке залишено судом без розгляду, мотиви такого рішення в постанові не зазначено. Проте, судом зазначено, що вона не надала доказів щодо самоізоляції для відкладення розгляду справи.
Зауважує, що неможливість бути присутньою в судовому засіданні обумовлена різким розповсюдженням короновірусної хвороби та її станом здоров`я, спілкуванням з особами, що контактували з інфікованими цим захворюванням, яке не вимагало госпіталізації.
Заяв про розгляд справи без її участі вона не подавала.
Вважає, що судом першої інстанції позбавлено її права на захист.
Крім того, звертає увагу, що при розгляді справи судом першої інстанції порушено принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи був застосований спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
Зазначене підтверджується її фотознімками з місця ДТП та відеозаписом спілкування з патрульною службою.
Під час огляду працівниками поліції місця пригоди вона давала пояснення про обставини даної ДТП, але знаходячись в шоковому стані не вказала на всі обставини, які мають значення. 
10.11.2020 близько 08:10 вона, керуючи автомобілем Toyota Fortuner, рухалась в м. Харкові по майдану Захисників України зі сторони Московського проспекту в сторону проспекту Гагаріна. Проїзна частина дороги мала три смуги для руху в одному напрямку. Дорожнє покриття було сухим, дорожня розмітка, яка розділяла проїзну частину на смуги руху, була затерта, місцями її взагалі не було, лінії дорожньої розмітки, яка розділяла другу та третю від правого краю смуги, взагалі не було видно. В автомобілі вона була сама, пасажирів не було, автомобіль знаходився в технічно справному стані.
Під час руху вона побачила, що на крайній правій смузі стояли припарковані автомобілі, які практично займали всю ширину крайньої правої смуги, деякі стояли ближче до краю проїзної частини, а деякі стояли під гострим кутом і їх задня частина практично знаходилась на краю другої смуги. Тому вона, дотримуючись безпечного бокового інтервалу (не менше 1 метра), рухалася на своєму автомобілі по другій від правого краю (середній) смузі, можливо частково займаючи третю (крайню ліву) смугу на відстань в поперечному напрямку не більшу 0.2 - 0.3 м. Точно вказати наскільки її автомобіль займав третю смугу не може, оскільки лінії дорожньої розмітки, яка розділяла другу та третю смуги, на проїзній частині не було, місцями були тільки залишки розмітки. Вона рухалась зі швидкістю близько 30-40 км/год.
В районі ТРЦ «Протон» їй необхідно було припаркуватися. Вона побачила, що попереду справа впритул до правого краю проїзної частини (впритул до бордюру) стоїть легковий автомобіль чорного кольору Nissan, а попереду нього транспорту немає. Ввімкнувши завчасно правий поворот, вона подивилася в дзеркало заднього виду та побачила, що справа її автомобіль ніякий транспорт не випереджає, а тільки позаду на другій (середній) смузі (в межах габаритної ширини її автомобіля) рухався червоний легковий автомобіль, який знаходився ще на великій відстані до її автомобіля (точно яка була відстань вказати не може, яка у нього була швидкість також вказати не може). Побачивши це та розуміючи, що не створює небезпеки для руху вказаному червоному автомобілю, яким в подальшому виявився автомобіль Fiat Fiorino, одразу почала приймати вправо зменшуючи швидкість, щоб виїхати на праву смугу перед автомобілем Nissan. Далі, за автомобілем Fiat Fiorino, який рухався позаду її автомобіля, не слідкувала, а дивилася вперед, щоб безпечно об`їхати автомобіль Nissan.
Під час маневру праворуч, коли її автомобіль порівнявся з автомобілем Nissan, відчула удар в праву бокову частину автомобіля і одразу ж зупинила автомобіль. Все сталося дуже швидко, з моменту початку маневру її автомобіля до моменту зіткнення пройшло близько трьох секунд.
Вийшовши зі свого автомобіля, вона побачила, що справа в її автомобіль в`їхав автомобіль Fiat Fiorino, який також зіткнувся з припаркованим справа автомобілем Nissan Leaf.
Її пояснення повністю підтверджуються схемою місця ДТП та фотознімками з місця пригоди.
Так, на схемі місця ДТП видно, що її автомобіль розташований в такому положенні, що відстань в поперечному напрямку від буд. № 7/8 до осі лівого заднього колеса становить 13.3 м. В той же час, відстань від цього ж будинку до коліс автомобіля Nissan Leaf становить 6.7 м. На фотознімках видно, що праві колеса автомобіля Nissan Leaf розташовані впритул до бордюру. Тоді як відстань від правого краю проїзної частини до осі лівого заднього колеса її автомобіля становить 6.6 м. Згідно зі схемою місця ДТП ширина першої та другої смуг разом становить 6.5 м (3.3 + 3.2 = 6.5 м). Як видно на фотознімках, праве переднє колесо її автомобіля розташоване на лінії дорожньої розмітки, яка розділяє крайню праву та середню смуги. Тобто, її автомобіль в кінцевому положенні після ДТП розташований в межах другої (середньої) смуги.
На фотознімках також видно, що позаду автомобіля Nissan Leaf на правій крайній смузі стоять автомобілі під кутом до краю проїзної частини, які повністю займають крайню праву смугу.
Таке розташування її автомобіля в кінцевому положенні після ДТП та наявність на крайній правій смузі транспортних засобів, розташованих під кутом до краю проїзної частини повністю підтверджують її пояснення.
Вона впевнена, що водій автомобіля Fiat Fiorino, рухаючись на великій швидкості та побачивши, що попереду на правій крайній смузі автомобіль Nissan Leaf стоїть впритул до бордюру і відстань в поперечному напрямку між її автомобілем і автомобілем Nissan Leaf велика, вирішив недотримуючись безпечного бокового інтервалу випередити її автомобіль справа, тобто вирішив проскочити між моїм автомобілем і автомобілем Nissan Leaf, що призвело до даної ДТП.
Про те, що швидкість руху автомобіля Fiat Fiorino була значно більшою від швидкості її автомобіля свідчать пошкодження її автомобіля, видимі на фотознімках.
На фотознімках її автомобіля видно, що пошкодження починаються на правих задніх дверях у вигляді деформацій і подряпин фарби лінійної горизонтальної форми з напрямком утворення ззаду наперед з переходом на праві передні двері та з заглибленням до переднього краю правих передніх дверей. На фотознімках також видно, що в кінцевому положенні автомобіль Fiat Fiorino розташований лівою частиною переднього бампера в контакті з правими передніми дверима та правим переднім крилом. Такий характер пошкоджень свідчить про те, що саме автомобіль Fiat Fiorino, швидкість якого була більша від швидкості її автомобіля, наніс удар своїм лівим краєм переднього бамперу по її автомобілю.
На її думку, саме дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам ПДР та знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Майбороди С.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки нею порушено вимоги пункту 10.1 ПДР України, її провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За порушення пункту 10.1 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що 10 листопада 2020 року о 08 годині 10 хвилин, м.Харків майдан Захисників України, 7/8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнилась в безпеці та здійснила зіткнення з автомобілем Fiat, н.з. НОМЕР_2 , який в подальшому здійснив наїзд на автомобіль Nissan, н.з. НОМЕР_3 , чим отримані механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Внаслідок зазначених подій 16 листопада 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 106717 стосовно ОСОБА_1 за порушення нею вимог пункту 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Також вказані обставини підтверджуються схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , рапортом інспектора взводу № 2 роти № батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП, фотознімками з місця ДТП.
Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 10 листопада 2020 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась вимог пункту 10.1 ПДР України, а саме при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Fiat, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який в подальшому здійснив наїзд на припаркований автомобіль Nissan, н.з. НОМЕР_3 .
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях порушень ПДР з огляду на те, що вона рухалась у середній полосі руху та при виникненні потреби припаркуватися в районі ТЦ «Протон» вона завчасно увімкнула покажчик правого повороту та почала здійснювати перестроювання за припаркованим автомобілем Nissan апеляційним судом не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що під час здійснення маневру водій автомобіля Toyota жодним чином не зазначила свій маневр зовнішніми покажчиками поворотів. Також зазначив, що він рухався на автомобіліFiat, н.з. НОМЕР_2 , у середній полосі руху, попереду нього зліва рухався автомобіль Toyota, н.з. НОМЕР_1 , (а.с. 4).
Отже, з вказаних пояснень ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався у крайній лівій смузі руху перед здійсненням маневру, а саме припаркування в районі ТЦ «Протон» біля правого узбіччя
Вказані пояснення узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, схемою місця ДТП, фотознімками з місця ДТП та не спростовують висновку судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог пункту 10.1 ПДР України
При цьому, у своїх письмових поясненнях, наданих в день ДТП, ОСОБА_1 не вказує в якому саме ряду руху вона їхала та зазначила, що перед здійсненням маневру вона увімкнула «аварійку» (а.с. 5).
Доводи апеляційної скарги про наявність в діях потерпілого ОСОБА_2 порушень ПДР України та визнання його винним у вчиненні ДТП апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог статей 7, 254 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах складеного протоколу, що є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оскільки протокол про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 не складався, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, яке заявлено в суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягає, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи. 
Отже, призначення експертизи здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи, для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 10.1 ПДР України за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин апеляційний суд не вбачає потреби в спеціальних знаннях та підстав для залучення у розгляді справи спеціаліста, вважає, що перегляд постанови судді можливо здійснити за наявними в матеріалах справи доказами.
Також апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків, оскільки вказані особи не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення у якості свідків, працівниками поліції вказані особи не допитувались, при оформленні адміністративного матеріалу жоден з учасників ДТП не повідомляв про наявність очевидців ДТП.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення вимог пункту 10.1 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна