УХВАЛА

04 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/7046/2020
адміністративне провадження № К/9901/26706/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А., суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі за адміністративним позовом Фірми "Рекорд" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Комунальне підприємство (КП) "Комплекс з вивозу побутових відходів", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС від 06.06.2019 №1185473/21200826, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.07.2018 №14 у Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.07.2018 №14, яку було подано до Єдиного реєстру податкових накладних Фірмою "Рекорд" у формі ТОВ.
19.07.2021 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС).
Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Справа №520/7046/2020 розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не довів правомірність зазначеного рішення; останнє є необґрунтованим, оскільки, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган запропонував позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для реєстрації податкової накладної. При цьому у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, та не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних. На виконання вимоги контролюючого органу надати копії документів, достатніх для реєстрації податкової накладної від 24.07.2018 №14, позивач надав копії документів та пояснення до господарських операцій, які стали передумовою для реєстрації цієї податкової накладної. Однак, контролюючий орган відмовив в реєстрації податкової накладної, не вказавши недостатність яких саме документів зумовило прийняти таке рішення. Суди дійшли висновку, що контролюючий орган повинен був конкретизувати перелік документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податку загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права призводить до необґрунтованого обмеження права платника податку бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. У судовому процесі суди також дослідили первинні документи на підтвердження господарської операції і суми ПДВ (в тому числі, товарно-транспортні накладні, видаткові та податкові накладні, платіжні документи). 
Застосування судами попередніх інстанцій норм пунктів 201.10, 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та Порядку зупинення реєстрації податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, зробленому, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 касаційне провадження К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28.10.2019 касаційне провадження К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).
Керуючись статтями 248, 328, пунктами 1, 6 частини першої статті  333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон  М.Б. Гусак