ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року                        м. Дніпро                             Справа №  904/4028/19
       Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва     І.М. ( доповідач ),
суддів:                          Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.                                                                                  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційних скарг 
Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та 
Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 16.02.2021 р.
(суддя Васильєв О.Ю., м. Дніпро, повне рішення складено 25.02.2021 р.) у справі 
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ 
до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг
Третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 
на стороні Позивача: Акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України", м. Київ
Третя особа-2, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору 
на стороні Позивача: Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Дніпропетровськгаз”, м. Дніпро 
про повернення безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 11 353,006 тис. куб. метрів, або стягнення 75 866 916,71 грн - що є вартістю безпідставно набутого майна                                                                  
                                                  ВСТАНОВИВ:
1.                        Короткий зміст позовних    вимог.
АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КП "Криворіжтепломережа" про повернення безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 11 353,006 тис. куб. метрів, або стягнення  75 866 916,71 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 11 353,006 тис. куб. метрів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Відповідачем у січні-лютому 2017 року без наявності відповідних договірних відносин з Позивачем та за відсутності договору з постачальником природного газу здійснено відбір природного газу.
Заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач стверджує, що спірний обсяг природного газу було одержано ним на відповідній правовій підставі, зокрема, за договорами про постачання природного газу, укладеним із ПАТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”.
2.     Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Рішення суду мотивоване тим, що за наявності договорів про постачання природного газу з АТ “НАК “Нафтогаз України”, договорів про транспортування природного газу та його  розподілення, тобто за наявності відповідних правових підстав положення ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, на які та в межах яких посилається Позивач в обґрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі. 
Щодо посилань Позивача та Третьої особи-1 на відсутність у Відповідача підтверджених номінацій на спірні обсяги природного газу, на відсутність у Відповідача на ці обсяги підписаних Постачальником природного газу актів  прийому-передачі природного газу за договорами купівлі-продажу, суд не знайшов правових підстав вважати, що ці обставини свідчать про придбання  без правових підстав Відповідачем природного газу, що належить Позивачу. Так, юридично Позивач як оператор газотранспортної системи не наділений на ринку природного газу правомочностями реалізовувати  власний газ будь-кому, його послуги  транспортування включають до себе послугу з балансування та право отримати плату за небаланс. Крім того, подані Позивачем до позову документи не доводять  відбір Відповідачем у січні та лютому 2017 природного газу повністю та виключно за рахунок ресурсів Позивача.

3.            Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

4.           Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
       Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки вважає його незаконним та необгрунтованим, таким, що прийнято при нез`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що підтверджується наступним.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норм матеріального права: ст. ст. 202, 334, 509, 626, 714, 1212, 1213 ЦК України, вимоги Кодексу ГТС, умови п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу ( відносини у перехідний період ), затвердженого постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 р., а також порушено норм процесуального права: ст. ст. 76 - 79 ГПК України.
При цьому Скаржник зазначає, що НАК "Нафтогаз України" до початку спірних періодів - листом від 28.12.2016 р. № 26-9401/1.2-16 та листом від 30.01.2017 р. № 26-801/1.2-17 повідомляв Відповідача про відсутність підстав для виділення номінації, і як вбачається з пояснень третьої особи - НАК "Нафтогаз України" не подавала оператору газотранспортної системи номінацій щодо Відповідача у спірний період, тим самим не підтверджувала постачання газу та не розпоряджалась зазначеним майном як його власник. Акт приймання-передачі природного газу не підписаний та тим самим факт передачі товару не відбувся, і як зазначає НАК "Нафтогаз України" відібраний природний газ не був відібраний з ресурсу третьої особи, оскільки у січні-лютому 2017 року у зв`язку з порушенням Відповідачем умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, AT "НАК "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу. Сама лише наявність укладеного між відповідачем та третьою особою - НАК «Нафтогаз України» договору постачання не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Дана позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 р. у справі № 904/4018/19. 
Водночас, на думку Скаржника, є безпідставним посилання Відповідача на обов`язок Третьої особи надати номінацію споживачам, оскільки таке зобов`язання не свідчить про існування правових підстав для відбору газу. Проте, такі номінації НАК «Нафтогаз України» не були видані Відповідачу, на бухгалтерському обліку у НАК «Нафтогаз» не обліковується відповідна заборгованість Відповідача за укладеними договорами і відповідно, у газотранспортній системі у спірний період був фізично відсутній газ, належний НАК «Нафтогаз України». З огляду на вищезазначене, відібраний на підставі цього розпорядження природний газ з газотранспортної системи, міг бути відібраний лише з ресурсу AT «Укртрангаз». НАК "Нафтогаз України" не подавала оператору газотранспортної системи номінацій щодо Відповідача у спірний період, тим самим не підтверджувала постачання газу та не розпоряджалась таким майном як його власник. Акт приймання-передачі природного газу не підписаний та тим самим факт передачі товару не відбувся.
Скаржник наголошує на тому, що предметом позову у даній справі є безпідставно набуте Відповідачем майно - природний газ загальним обсягом 11 353,006 тис.куб.м., що належить Позивачу, а відтак і предметом дослідження може бути лише заявлені позовні вимоги та фактичні обставини щодо фактичного відбору Відповідачем вказаного обсягу природного газу з газотранспортної системи у січні-лютому 2017 року, у тому числі встановлення факту відсутності підтвердженого обсягу природного газу для Відповідача та непостачання AT «НАК «Нафтогаз України» у спірний період природного газу КПТМ «Криворіжтепломережа». Визначення ж обов`язку AT «НАК Нафтогаз України» відповідно до норм розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» та постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р. правовою підставою набуття Відповідачем обсягів природного газу у спірний період не є доцільним, оскільки єдиною підставою може бути лише наявність актів приймання-передачі природного газу, підписаних між Постачальником та Споживачем. Та така обставина не може ставити в залежність безпідставний відбір природного газу із ГТС Позивача із обов`язком Постачальника комусь його постачати. Зазначена позиція підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, постановою Верховного Суду від 22.03.2018 р. у справі № 904/2092/17. 
Скаржник зазначає, що Відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин з Позивачем здійснив відбір 11 353,006 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується звітом AT «Дніпропетровськгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень-лютий 2017             ( знаходиться в матеріалах справи ), в якому в графі «Фактично спожитий обсяг за місяць всього» вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи в січні, лютому 2017 обсяг природного газу в розмірі 11 353,006 тис. куб. метрів. В графі обсяг згідно підтвердженої номінації значиться 0 тис. куб. м.
Крім того, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Так, Відповідач набув природний газ Позивача у січні-лютому 2017 в обсязі 11 353,006 тис. куб. м. без будь-якої підстави. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Виходячи з такого, Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу безпідставно набуте майно, а саме природний газ в загальному обсязі 11 353,006 тис. куб. метрів. У випадку, якщо буде встановлено відсутність у Відповідача безпідставно набутих обсягів природного газу, то Відповідач на підставах, передбачених ч. 2 ст. 1213 ЦК України, буде зобов`язаний відшкодувати вартість такого майна, що визначається на момент розгляду судом даної справи. AT «Укртрансгаз» не позиціонує себе, як постачальника природного газу, а вказує на те, що інша особа набула майно, що належало Позивачу без належної правової підстави.

5.         Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" також звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Одночасно, в апеляційній скарзі скаржник просило суд поновити строк на подання апеляційної скарги.

6.            Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
НАК "Нафтогаз України” не погоджується з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 р. у справі № 904/4028/19 та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
Водночас, на думку Скаржника, суд неправильно застосував положення Закону України "Про ринок природного газу", постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р., Кодексу у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків про те, щo при наявності договорів на постачання природного газу, транспортування та розподілення природного газу, є господарською операцією, яка здійснюється в межах укладених договорів та отримання Відповідачем природного газу в спірному обсязі відбувалося з ресурсу НАК "Нафтогаз України". У спірний період НАК "Нафтогаз України" не здійснювало поставок газу Відповідачу на підставі договорів постачання природного газу з огляду на недотримання Відповідачем обов`язку щодо розрахунку за газ.
При цьому Скаржник зазначає, що для отримання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, НАК "Нафтогаз України" надає Позивачу плановий розподіл обсягів постачання природного газу на місяць, у якому зазначені лише обсяги газу, які передбачені договорами на постачання газу між НАК "Нафтогаз України" та споживачами і після підтвердження наявності у НАК "Нафтогаз України" місячного обсягу зазначеного у цьому завданні, Позивач надає послугу з транспортування газу магістральними трубопроводами.
Скаржник наголошує на тому, що НАК "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу Відповідачу у спірний період, не розпоряджалась своїм майном як його власник. Відповідно до умов договорів постачання право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Матеріали справи не містять підписаних сторонами актів приймання-передачі природного газу, відтак факт передачі товару не відбувся. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно ), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За відсутності у газотранспортній системі природного газу, виділеного Відповідачу постачальником, Відповідачем було фактично спожито газ із обсягів, що належать Позивачу.
Відтак, на думку Скаржника, висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів Позивача про несанкціонований відбір Відповідачем у січні-лютому 2017 безпосередньо з газотранспортної системи 11 353,006 тис. куб. метрів природного газу та, як наслідок, набуття Відповідачем такого без достатньої правової підстави, не відповідає встановленим у справі обставинам, нормам чинного законодавства та практиці Верховного Суду.

7.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
      Від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Відповідач посилається на висновки Верховного Суду но справі № 904/4356/19 стосовно подібності правовідносин у справах, на які посилається Скаржник в апеляційній скарзі, а також щодо правомірності вимог, які Відповідач просить апеляційний суд врахувавати при розгляді даної справи.
Від Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпропетровськгаз” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство також не погоджується з доводами апеляційних скарг, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.
Зокрема, Товариство посилається на те, що встановлений беззаперечний обов`язок AT «НАК Нафтогаз України» виконувати розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р та до початку опалювального сезону 2016-2017 років видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям. Неналежне виконання покладених на AT "НАК "Нафтогаз України" обов`язків не може мати наслідком покладення на Відповідача, як теплопостачальної організації, що генерує теплову енергію, будь-яких додаткових зобов`язань ( зокрема, з оплати за ринковими цінами вартості спожитого газу, який було отримано побутовим споживачем відповідно до укладеного договору ). Аналогічний висновок про обов`язок AT "НАК "Нафтогаз України" видати номінації теплопостачальним підприємствам відповідно до зазначеного розпорядження також викладено у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 у справі № 911/656/17, від 04.04.2018 у справі № 904/5094/17, від 15.03.2018 у справі № 922/345/17, від 25.02.2020 у справі № 905/2248/18, від 22.06.2018 у справі № 904/5621/17, від 05.03.2019 у справі№ 923/351/18.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що рішенням Господарського суду Дніпропетровськоїобласті від 12.04.2017 р. у справі № 904/2085/17 встановлений факт споживання газу КПТМ «Криворіжтепломережа» у січні та лютому 2017 року природного газу на підставі укладених з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договорів». Враховуючи вказане, судом першої інстанції при винесенні рішення від 16.02.2021 р. враховано висновки Верховного Суду від 08.10.2020 р. по справі 904/4028/19, та надано оцінку укладеним договорам постачання природного газу між AT "НАК "Нафтогаз України” ( Постачальник ) та КП "Криворіжтепломережа” (споживач) № 4652/1617-ТЕ- 5/Э від 20.09.2016 р., № 4847/1617-БО-5/ПТ від 31.10.2016 р., № 4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016 р., № 4849/1617-БО-5 від 31.10.2016 р., № 4635/1617-ТЕ-5 від 20.09.2016 р., № 4637/1617-РО-5 від 20.09.2016 р. № 4636/1617-ТЕ-5/ПТ від 20.09.2016 р., № 4638/1617-РО-5/3 від 20.09.2016 р., № 4639/1617-РО-5/ПТ від 20.09.2016 р., отже суд не мав належним чином встановити порушення договірних умов з боку споживача, як підставу застосування пункту 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 р.
Товариство також вказує на те, що Господарським судом Дніпропетровської області від 16.02.2021 р. по справі № 904/4028/19 було правильно надано оцінку обставинам справи та нормативно-правовим актам, які підлягають застосуванню до вказаних: «За наявності договорів про постачання природного газу з АТ «НАК «Нафтогаз України» договорів про транспортування природного газу та його розподілення, тобто за наявності відповідних правових підстав положення ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, на які та в межах яких посилається Позивач в обгрунтування своїх вимог, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що є підставою для відмови в задоволенні позову у повному обсязі.
Окрім того, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» акцентує увагу на усталені правові висновки Верховного Суду - ухвалами Верховного Суду закрито касаційне провадження по справам: № 911/2267/19 від 02.09.2020 р.; № 911/2386/19 від 02.09.2020 р.; № 916/2430/19 від 03.09.2020 р.; № 924/926/19 від 22.09.2020 р.; № 911/2315/19 від 24.09.2020 р.; № 911/2302/19 від 24.09.2020 р.; № 911/2298/19 від 29.09.2020 р.; № 916/2417/19 від 06.10.2020 р.; № 916/2456/19 від 04.11.2020 р.; № 925/1106/19 від 12.11.2020 р..

8.         Рух справи в суді апеляційної інстанції.
    
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді -  Кузнецова І.Л., Подобєд І.М..  
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" у справі та призначено апеляційну скаргу  до розгляду в судове засідання на 22.04.2021 р..  
У зв`язку з незапланованою відпусткою головуючого судді ( доповідача ) Кощеєва І.М., розгляд даної справи, призначений на 22.04.2021р., не відбувся.
У  зв`язку  з усуненням  обставин, через які судове засідання, призначене на 22.04.2021 р. не відбулось, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2021 р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.06.2021р..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2021 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 16.02.2021р. у справі № 904/4028/19 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі  1 008 525 грн. 00 коп..
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2021 р. поновлено Акціонерному товариству "НАК "Нафтогаз України" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України". Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.06.2021 р.. Об`єднано апеляційну скаргу Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" з раніше поданою апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення  Господарського  суду  Дніпропетровської   області  від  16.02.2021 р.  у  справі   № 904/4028/19.
В судовому засіданні 03.06.2021 р. по справі оголошено перерву до 22.07.2021 р.
У судовому засіданні 22.07.2021 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

9.      Встановлені судом обставини справи.
        
    Між АТ "НАК "Нафтогаз України" ( Постачальник ) та КП "Криворіжтепломережа"              ( Споживач ) укладено Договори постачання природного газу № 4652/1617-ТЕ-5/3 від 20.09.2016, № 4847/1617-БО-5/ПТ від 31.10.2016, № 4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016, № 4849/1617-БО-5 від 31.10.2016, № 4635/1617-ТЕ-5 від 20.09.2016, № 4637/1617-РО-5 від 20.09.2016, № 4636/1617-ТЕ-5/ПТ від 20.09.2016, № 4638/1617-РО-5/3 від 20.09.2016, № 4639/1617-РО-5/ПТ від 20.09.2016.
        КП "Криворіжтепломережа" разом з відзивом на позовну заяву були надані копії договорів № 4638/1617-РО-5/3 від 20.09.2016 р., № 4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016 р., № 4652/1617-ТЕ-5/3 від 20.09.2016 р., які були приєднані разом з додатковими угодами до зазначених договорів до матеріалів справи.
         За змістом пунктів 1.1., 1.2., 2.1., 5.2., 12.1. договору № 4638/1617-РО-5/3 від 20.09.2016 р., укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Криворіжтепломережа", вбачається, що сторони передбачили планові обсяги поставки Відповідачу природного газу, в тому числі у січні-лютому 2017 року, для виробництва теплової енергії за ціною 2 965,20 грн./1000 куб. м. та встановили строк дії договору до 31.03.2017 (том 1, а.с. 68-72).
          Пунктами 1.1., 1.2., 2.1., 5.2., 12.1. договору № 4848/1617-БО-5/3 від 31.10.2016 р., укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Криворіжтепломережа", сторони визначили планові обсяги поставки відповідачу природного газу, в тому числі у січні-лютому 2017 року, для виробництва теплової енергії за ціною 7 099, 20 грн./1000 куб.м. та встановили строк дії договору - до 31.03.2017 (том 1, а.с. 74-83).
          Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 2.1., 5.2., 12.1. договору № 4652/1617-ТЕ-5/3 від 20.09.2016, укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Криворіжтепломережа", вбачається, що сторони визначили планові обсяги поставки Відповідачу природного газу, в тому числі у січні-лютому 2017 року, для виробництва теплової енергії за ціною 5 930, 40 грн./1000 куб. м. та встановили строк дії договору - до 31.03.2017 (том 1, а.с. 84-89).
          Також, Відповідачем додано Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 16/50-ТКЕ-ДН від 31.03.2016 р., укладений між ПАТ "Укртрансгаз" ( Газотранспортне підприємство ) та КП "Криворіжтепломережа" ( Замовник ); акти наданих послуг з транспортування природного газу від 31.01.2017 р. за січень 2017 року, від 28.02.2017 р. за лютий 2017 року; акт звірки розрахунків за період з 01.01.2019 р. по 30.09.2019 р.; копію заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу № 0942039І54ВТ016 від 01.01.2016 р.; копію договору розподілу природного газу від 01.01.2016 р., укладеного між КП "Криворіжтепломережа" ( Споживач ) та ПАТ "Дніпропетровськгаз" ( Оператор ГРМ ) з додатками до зазначеного договору; копії актів № ДГП00001965 від 31.01.2017 р. та № ДГП00004303 від 28.02.2017 р. ( том 1, а.с. 38-67 ).
Відповідно до п. 1.2. договору  річний плановий обсяг  транспортування  природного газу  замовника складає  17    590, 00 тис. куб.м., у т.ч. по місяцях зазначених в таблиці в договорі. Згідно п. 6.2.2 договору Позивач мав право на обмеження або припинення транспортування газу Відповідачу у випадках, визначених законом та договором. Згідно  з п. 11.1. договору цей договір набирає  чинності з 01.04.2016 р.  та укладається  на строк до 31.12.2016 р. ( т.1, а. с. 38-43). 
26.01.2017 р. Відповідачем було надіслано листа до начальника Криворізького лінійного   Виробничого  управління Магістральних  газопроводів Філії “УМГ “Харьківтрансгаз” - Охримчук А.О. з плановими обсягами споживання  природного газу на 2017 р., з підстав того, що договори № 16/16-ТКЕ-П, № 16/50-ТКЕ-ДН, № 16/51-ТКЕ-КР від 31.03.2016 р.  ( які укладені з Третьою собою -1 ),   згідно п.11.1.  продовжили свою дію на наступний рік - тобто на 2017 р.  Одночасно, з  цього листа  вбачається, що ці обсяги поставки також охоплюють спірні періоди у цій справі. Так ПАТ “Дніпропетровськгаз” ( правонаступник – АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпропетровськгаз”)  у  січні місяці 2017р.  повинен був поставити  4     300, 00 тис. куб. метрів газу та у лютому місяці 2017р. повинен був поставити  3    700, 00 тис. куб. метрів газу ( т.1, а. с. 44 ). 
Зі змісту актів наданих послуг з транспортування природного газу від 31.01.2017 р. за січень 2017 року вбачається, що газотранспортним підприємством було поставлено відповідачу 6    121, 401 тис. куб. метрів природного газу на загальну суму 1 117 278,11 грн.; та  з акту наданих послуг  з транспортування природного газу від 28.02.2017 р. за лютий 2017 року вбачається, що газотранспортним підприємством було поставлено Відповідачу 5 231, 605 тис.куб. метрів природного газу    на загальну суму 954    872, 54 грн. ( т.1, а. с. 45 ).  Зі змісту вищезазначених актів вбачається, що поставка газу за ними здійснювалась на виконання умов  договору № 16/50-ТКЕ-ДН  від 31.03.2016 р. укладеного між  Відповідачем та Позивачем ( т. 1. а. с. 38 ).
Також, відповідно до поданої Відповідачем заяви-приєднання № 0942039154ВТ016 від 01.01.2016 р. між ПАТ  по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” та КПТМ “Криворіжтепломережа” укладено Типовий договір розподілу природного газу ( для споживача, що не є побутовим ), відповідно до якого: п. 1.1. Типового договору цей типовий договір розподілу природного газу (далі-договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу у газорозподільної системи; п. 3.1. Типового договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником.
Згідно з актами наданих послуг з транспортування природного газу, КПТМ “Криворіжтепломережа” прийняло природний газ в таких обсягах: в січні 2017 року  - 6    121,401 тис. м. куб. ( т. 1, а. с .65 ); в лютому  2017 року – 5    231, 605 тис. м. куб. (т. 1, а. с. 67).
В матеріалах справи також наявна копія рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 р. у справі 904/2085/17 за позовом КПТМ “Кріворіжтепломережа” до ПАТ по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” , яке набрало законної сили 25.04.2017 р., яким  визнано протиправними дії  ПАТ по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” з направлення КПТМ “Криворіжтепломережа” повідомлень про припинення ( обмеження ) газопостачання у зв`язку з відсутністю підтверджених номінацій у січні ,  лютому 2017 та перевитратою  підтвердженої  номінації у березні 2017 р. ( т.1, а. с. 168-176 ).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2017 р. у справі № 904/2085/17 роз`яснено рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 р. у справі № 904/2085/17 без зміни при цьому його змісту, в частині обсягів спожитого КПТМ “Криворіжтепломережа” газу наступним чином: - у січні 2017 року було спожито 6 121,401 тис. м. куб. на суму 43 938 754,03 грн.: за договором № 4652/1617-ТЕ-5/3 - 2 606,249 тис. м. куб. на суму 15 456 099,07 грн.; за договором № 4848/1617-БО-5/3 - 389,490 тис.м.куб. на суму 2 309 831,50 грн.; за договором № 4638/1617-РО-5/3 - 0,734 тис. м. куб. на суму 2 176,45 грн.; за заявою - приєднання та договором транспортування - 3 124,928 тис.м.куб. на суму 26 170 647,01 грн.. В лютому 2017 року було спожито 5 231,605 тис.м.куб. на суму 41 081 131,89 грн.: за договором №4652/1617-ТЕ-5/3 -2 409,872 тис.м.куб. на суму 14 291 504,90 грн.; за договором № 4848/1617-БО-5/3 - 432,705 тис.м.куб. на суму 2 566 113,73 грн.; за договором №4638/1617-РО-5/3 - 0,571 тис.м.куб. на суму 1 693,13 грн.; за заявою - приєднання та договором транспортування - 2 388,457 тис.м.куб.  ( т.1, а.с.177-179 )  
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, рішенням господарського суду Дніпропетровськоїобласті від 12.04.2017 р. у справі № 904/2085/17 встановлений факт споживання газу КПТМ “Криворіжтепломережа” у січні та лютому 2017 року  природного газу на підставі укладених з ПАТ “НАК “Нафтогаз України” договорів.
Предметом спору у цій справі є вимога АТ "Укртрансгаз" про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" вартості обсягу спожитого природного газу, як безпідставно набутого майна в порядку ст. 1212 ЦК України, за відсутності договірних відносин з АТ "Укртрансгаз" на постачання природного газу на суму ринкової вартості спожитого газу 75 866 916, 71 грн. або про повернення в натурі 11 353,006 тисяч кубічних метрів газу.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 р. по цій справі, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2020 р. у справі № 904/4028/19, позовні вимоги було задоволені частково: стягнуто з КП "Криворіжтепломережа" на користь АТ "Укртрансгаз" 75 866 916,71 грн., судовий збір в сумі 336 175,00 грн.; в задоволенні іношої частини позовних вимог відмовлено. 
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, з посиланням на інформацію, надану АТ "Укртрансгаз", про надходження на точки входу та розподілу по точках виходу обсягу природного газу, власником якого є АТ "Укртрансгаз", дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення вартості спірного газу за ринковими цінами на момент прийняття рішення місцевого суду та з огляду на споживання його Відповідачем, як безпідставно набутого майна, а також про відсутність підстав для задоволення вимог про повернення 11353, 006 тис. куб. метрів природного газу в порядку ст. 1212 ЦК України як такого, що вже спожитий відповідачем.
Постановою Верховного Суду від 08.10.2020 р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2020 р. у справі № 904/4028/19 скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. 
Скасовуючи попередні судові рішення у цій справі, Верховний Суд звернув увагу, що відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року",    для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії    для бюджетних установ, релігійних та інших організацій,    надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" ( Офіційний вісник України, 2016, № 46, ст. 1666 ), та з дотриманням принципу недискримінації. Також, відповідно до абзацу 2 пункту 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) (далі - Положення), затвердженого постановою КМУ №758 від 01.10.2015 р., яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин,    НАК "Нафтогаз України" зобов`язаний придбавати природний газ, видобутий ПАТ "Укргазвидобування", для формування ресурсу природного газу для побутових споживачів, релігійних організацій ( крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності ) та виробників теплової енергії відповідно до цього Положення за цінами, на умовах та у порядку, що визначаються пунктами 6-8 цього Положення.
Отже, як зазначив Верховний Суд доводи Позивача про придбання ним всупереч Постанові КМУ № 758 від 01.10.2015 р. спірного обсягу природного газу як такого, що придбаний для покриття небалансу газу, внаслідок допущеного Відповідачем споживання спірного обсягу газу - потребують детальної перевірки   
За приписами абзацу 3 пункту 11 Положення, затвердженого Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 р., постачальники природного газу, визначені у додатку № 1,    не мають права відмовити    побутовому споживачеві    та релігійній організації …, об`єкти газоспоживання якого/якої розташовуються в межах відповідної території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу, в укладенні договору про постачання природного газу за граничною роздрібною ціною природного газу, в укладенні договору про постачання природного газу за граничною роздрібною ціною природного газу, якщо такий споживач звернувся з відповідною заявою до постачальника. А відповідно до пункту 17 цього Положення визначено певні особливості договірного постачання природного газу виробникам теплової енергії (укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства; відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за використаний природний газ, або відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК "Нафтогаз України" за спожитий до 01.01.2016 р. природний газ за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу ( купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо ), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ, або рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу ( без урахування штрафних санкцій ), за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу ( купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо ) становить не нижче 90 відсотків, або надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості ( рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).
З огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу для теплопостачальних організацій, можливість відбору скаржником із газотранспортної системи погоджених у договорах з АТ "НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання АТ "НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій.
Водночас, неналежне виконання покладених на АТ "НАК "Нафтогаз України" обов`язків не може мати наслідком покладення на Відповідача, як теплопостачальної організації, що генерує теплову енергію, будь-яких додаткових зобов`язань ( зокрема, з оплати за ринковими цінами вартості спожитого газу, який було отримано побутовим споживачем відповідно до укладеного договору). Аналогічний висновок про обов`язок АТ "НАК "Нафтогаз України" видати номінації теплопостачальним підприємствам відповідно до зазначеного розпорядження також викладено у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 р. у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 р. у справі № 911/656/17, від 04.04.2018 р. у справі № 904/5094/17, від 15.03.2018 р. у справі № 922/345/17, від 25.02.2020 р. у справі № 905/2248/18, від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17, від 05.03.2019 р. у справі № 923/351/18.
Верховний Суд в постанові по цій справі зазначив, що місцевий та апеляційний суди дійшли передчасного висновку про те, що планові обсяги природного газу за січень-лютий 2017 року не були підтверджені Відповідачу у зв`язку з невиконанням пункту 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою КМУ №758 від 01.10.2015 р. з огляду на недослідження судами умов укладених договорів на постачання природного газу між відповідачем та АК "Нафтогаз України". Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Укртрансгаз" на підтвердження заборгованості у Відповідача надало копію договору № 1701001564-ВТВ про закупівлю природного газу від 31.01.2017 р., укладеного з ПАТ "НАК "Нафтогаз України"; копію звіту (алокації) ПАТ "Дніпропетровськгаз" та копію зведеного звіту, а також копію інформації про споживачів, які використали природній газ без підтверджених номінацій за січень-лютий 2017 року ( том 1, а. с. 9-13, 16-21 ). Відтак, ураховуючи умови договорів, укладених між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Криворіжтепломережа", положення зазначених законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р., розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017", які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що обсяги споживання природного газу Відповідачем можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.
Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відтак, у даному випадку задоволення позовних вимог може призвести до покладення на Відповідача, як теплопостачальної організації, яка використовує природний газ з метою надання послуг теплопостачання, додаткового фінансового тягаря (відповідальності), за відсутності встановлення порушення ним правил ведення господарської діяльності, що суперечить зазначеним засадам цивільного законодавства. Відповідно до інформації, наявної у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності АТ "Укртрансгаз" є трубопровідний транспорт, а відповідно до інформації про компанію, наявної на офіційному сайті АТ "Укртрансгаз", зазначене товариство забезпечує діяльність українських підземних сховищ газу, здійснює роботи з модернізації та будівництва магістральних газопроводів та об`єктів на них. Крім того, АТ "Укртрансгаз" є державною компанією, яка входить до групи компаній АТ "НАК "Нафтогаз України" та надає послуги щодо технічного забезпечення зазначеної групи компаній. Отже, судам належить дослідити, чи пов`язані управлінськими відносинами позивач та третя особа-1 на його боці та чи є порушення третьою особою-1 порядку видачі номінацій теплопостачальним організаціям такими діями, які вчинені на користь пов`язаної з нею особи з метою відшкодування у такий спосіб вартості спожитого теплопостачальною організацією газу за ринковими цінами, а не цінами, встановленим державним регулятором відповідною постановою Кабінету Міністрів України. Також, судам належить дослідити підставність задоволення вимог Позивача до Відповідача із застосуванням принципу пропорційності господарського судочинства відповідно до статті 15 ГПК України з метою забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами у цій справі. Виникнення будь-яких суперечок між споживачем та транспортувальником (транспортувальниками) газу має вирішуватися також за участі постачальника газу, з урахуванням договірних умов і загальнообов`язкового регулювання окремих питань ринку природного газу компетентними державними органами, відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу". Ненадання номінацій, виникнення небалансів газу, повинні вирішуватися, з урахуванням наявних договорів про постачання газу, між відповідним споживачем (відповідачем) та АТ "НАК "Нафтогаз України" ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 р. у справі № 904/5094/17, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17 ).
Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи ( ст. 316 ГПК України ).
Під час нового розгляду справи, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог, послався на наявність договорів про постачання природного газу з АТ “НАК “Нафтогаз України”, договорів про транспортування природного газу та його  розподілення, тобто на наявність відповідних правових підстав, що виключає застосування положення ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх вимог.

10. Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної  скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов`язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.
У постанові від 23.07.2020 р. у справі № 916/1577/19, в якій предметом розгляду була вимога про повернення безпідставно набутого майна у вигляді природного газу та стягнення його вартості, Верховний Суд вказав, що предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень    закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених    ст. 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.
У той же час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.
Водночас, у справі, що розглядається, суд встановив відсутність у Відповідача підтверджених номінацій на спірні обсяги газу у спірний період та виходив з того, що несанкціонований відбір газу, а саме без номінацій (підтвердженого обсягу газу від постачальника) при наявності договорів на постачання, транспортування та розподілення природного газу, розцінюється судом як господарська операція, яка здійснювалася в межах укладених договорів.
Отже, висновок про застосування норм ст. ст. 1212 - 1213 ЦК України щодо безпідставно набутого майна у правовідносинах, які є подібними до правовідносин у цій справі, сформований Верховним Судом, і, враховуючи установлені у цій справі обставини наявності договорів про постачання природного газу з АТ "НАК "Нафтогаз України", договорів про транспортування природного газу та його розподілення, тобто наявності відповідних правових підстав, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених ст. ст. 1212 - 1213 ЦК України підстав кваліфікувати спірні правовідносини як такі, що виникли з безпідставного набуття або збереження майна Позивача Відповідачем, а отже оскаржуване судове рішення прийняте відповідно до наведеного висновку Верховного Суду. Відтак, наведене спростовує аргументи апеляційних скарг АТ "Укртрансгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України" про неврахування судами позиції Верховного Суду, викладених у наведених ними постановах, оскільки підстави позовів у даній справі та у вказаних справах, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання, є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.
Так, зокрема, посилання скаржників на неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 18.05.2020 у справі № 826/16697/17, колегією суддів не приймаються, з огляду на таке.
У вказаній постанові Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що "саме по собі ігнорування (невиконання) НАК "Нафтогаз України" визначеного обов`язку із видачі номінацій та поставки газу, що призвело до невиконання господарського зобов`язання саме постачальником, може мати наслідком притягнення такої особи до відповідальності відповідно до положень статті 59 Закону № 329-VIII, а також відшкодування збитків згідно з приписами статті 216 ГК України. Водночас, такі обставини не є тотожними фактичному руху матеріального активу, з яким ПК України і пов`язує реальність господарської операції як підстави для відображення відповідних зобов`язань в податковому обліку платника податків".
Зважаючи на наведене, посилання скаржників на викладені в постанові у справі № 826/16697/17 висновки не можуть розглядатися як підстави апеляційного оскарження ухвалених у даній справі судових рішень, оскільки такі висновки зроблені щодо правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, яка розглядається, вони відрізняються предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог та встановленими фактичними обставини.
Крім того, колегія суддів також дійшла висновку про неподібність правовідносин у справі, що розглядається, з правовідносинами у справах № 904/2092/17, № 911/653/17, № 904/5621/17, на які посилається АТ "Укртрансгаз" в апеляційній скарзі  скарзі.
Верховним Судом зазначено, що виникнення у оператора ГРМ неврегульованого небалансу обсягів природного газу за березень 2017 року відбулося внаслідок саме дій АТ "НАК "Нафтогаз України" щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу на цей період. Проте вказана обставина не звільняє АТ "НАК "Нафтогаз України" від обов`язку постачати природний газ відповідачу, як споживачу за укладеними між ними договорами про постачання природного газу. При цьому планові обсяги постачання природного газу були визначені сторонами в договорі і перевищення таких обсягів відповідачем не допущено, а отже дії Кам`янського комунального підприємства теплових мереж не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.
Крім того, аналогічний висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.11.2019 р. у справі № 909/953/18. Верховний суд зазначив, що відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017 року" на АТ "НАК "Нафтогаз України" покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям, ще на початку опалювального сезону.
У постанові суд вказав, що видача номінацій теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними і АТ "НАК "Нафтогаз України" та постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, є не правом, а обов`язком АТ "НАК "Нафтогаз України".
Також, у відповідних постановах у справах № 926/680/17, № 911/656/17 Верховним Судом зазначено, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017" для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) було доручено видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 р. № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" та з дотриманням принципу недискримінації.
Отже, застосовані судом першої інстанції висновки у оскаржуваному рішенні в частині аналізу Верховним Судом розпорядження КМУ від 05.10.2016 р. №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17" щодо обов`язків з постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" є релевантними для цієї справи, а також узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові 25.02.2020 р. у справі № 905/2248/18 про наявність обов`язку видавати номінації АТ "НАК "Нафтогаз України", що є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон.
За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах у названих справах, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, і це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом.
Враховуючи наведене, розглянувши доводи апеляційних скарг АТ "Укртрансгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз " в частині обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом першої  інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (п.2 ч.2 ст. 287 ГПК України), колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.05.2018 р. у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 р. у справі № 911/656/17, від 04.08.2018 р. у справі № 922/4187/17, від 15.05.2019 р. у справі № 925/1472/17, від 12.11.2019 р. у справі № 909/953/18.
Подібну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 24.02.2021 р. у справі № 904/4356/19 по аналогічній справі ( за позовом А Г «Укртрансгаз» до КТМ «Криворіжтепломережа». треті особи AT «ПАК «ІІафтогаз України». AT оператop газорозподільної системи «Криворіжгаз» про зобов`язання повернути майно в натурі або стягнення його вартості у сумі 288 992    964,41 грн.).
Згідно з частиною 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
За приписами частин 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався  місцевий господарський суд. 
Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами Відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

11.   Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
12.   Судові витрати.
       У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" залишити без адоволення.
Рішення  Господарського суду  Дніпропетровської області від 16.02.2021 р. у справі № 904/4028/19 залишити без змін. 
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Скаржників.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду. 
          Повний текст постанови складено 28.07.2021 р.
Головуючий суддя                                                                            І.М. Кощеєв
      Суддя                                                                                                    І.Л. Кузнецова     
      Суддя                                                                                                  І.М. Подобєд