ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

9 вересня 2021 року                                                                        
м. Чернівці
справа № 720/802/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О.
суддів Кулянди М.І., Лисака І.Н.
секретар Тодоряк Г.Д.

позивач  ОСОБА_1 
відповідач  ОСОБА_2 

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 червня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Оленчук І.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2118 гривень на місяць на кожну дитину та визначили їх в розмірі 1/2 від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення ними повноліття.
Посилався на те, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 3 червня 2019 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в сумі 2118 гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з 3 червня 2019 року.
Визначення аліментів у зазначеній сумі перевищує 75 процентів всіх доходів позивача, які складають чотири-п`ять тисяч гривень на місяць. 
Вважав, що за таких обставин, виходячи з прожиткового мінімуму на одну дитину, позивач самостійно забезпечує обох дітей.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 червня 2021 року позов задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на грошову суму у розмірі по 1850 гривень щомісячно до настання їх повноліття.
Суд виходив з того, що розмір аліментів необхідно зменшити з 2118 гривень до 1850 гривень щомісячно на кожну дитину.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Суд першої інстанції не надав оцінку аргументам відповідачки, які були нею викладені у відзиві на позовну заяву.
Отримання позивачем низької заробітної плати не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, не підтверджує погіршення його матеріального становища, оскільки до цього часу позивач не був працевлаштований.
Судом не враховано проживання позивача в місті Києві, а також відсутність у нього власного житла у вказаному місті.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 2118 гривень на місяць на кожну дитину, починаючи з 03 червня 2019 року. 
З довідки ТОВ «Фальшпол» від 13 жовтня 2020 року №02/10-2020 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді верстатника деревообробних верстатів з 12 жовтня 2020 року та його заробітна плата становить 5400 гривень (а.с.10).
З довідки ТОВ «Фальшпол» від 16 грудня 2020 року №0000-000001 вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_1 за період роботи на вказаному підприємстві з жовтня по грудень 2020 року склав 14 482 гривні (а.с.11).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про можливість зменшення розміру аліментів, які стягнуті за рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року.
Так, у частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Суд першої інстанції зменшуючи розмір аліментів допустив порушення норм матеріального права, зокрема статей 181, 182, 184 СК України, оскільки надав перевагу посиланням відповідача на його скрутне матеріальне становище, залишаючи поза увагою інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення. 
Позивач не надав суду належних та допустимих доказів значного погіршення його матеріального становища після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.
Не є доказом значного погіршення матеріального становища платника аліментів факт працевлаштування відповідача на роботі в ТОВ «Фальшпол» та отримання ним заробітної плати, оскільки рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2019 року про стягнення аліментів було встановлено, що позивач був безробітний.
За таких обставин у суду не було підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Щодо судових витрат

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про відмову в позові.
За подання до суду апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в сумі 1362 гривні.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 серпня 2021 року відповідачка була звільнена від сплати судового збору.
Отже, з позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1362 гривні в дохід держави.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 8 червня 2021 року скасувати.
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні в дохід держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 9 вересня 2021 року.

Головуючий                                                 О.О. Одинак 

Судді:                                                          М.І. Кулянда
       
                                                                                                                                                                               І.Н. Лисак