Ухвала
іменем України 
5 липня 2021 року
м. Київ
справа № 1-129/2004
провадження № 51-3046 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 травня 2021 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості,
встановив:
Донецький апеляційний суд ухвалою від 20 травня 2021 року клопотання ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості залишив без задоволення.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на порушення судом кримінального та кримінального процесуального закону, порушує питання про перевірку зазначеного судового рішення з використанням загальних норм Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК).  Крім того, зауважує, що висновки апеляційного суду не відповідають фактичним обставинам, є незаконними та необґрунтованими, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 424 КПК передбачено судові рішення, які можуть бути оскаржені 
в касаційному порядку. Відповідно до частин 1, 2 цієї статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом 
за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Право на касаційне оскарження такого рішення цією статтею не передбачене.
Таким чином, рішення суду, яким вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у ст. 539 КПК.
Також таке право не може бути виведене із загальних положень ст. 424 КПК. Відповідно до цієї статті в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Така позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Об’єднаної палати Верховного Суду від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к, провадження 
№ 51-115кмо17), та положенням ч. 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року
№ 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» щодо єдності судової практики. У вищевказаній постанові Верховний Суд зазначає, що за змістом п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх 
перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної 
інстанції за результатами такого перегляду оскарженню в касаційному порядку не підлягають. Цей висновок було зроблено зокрема у зв`язку із тим, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК, належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскаржені 
в касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК.
З урахуванням вищезазначеного висновку об`єднаної палати Верховного Суду і того, що оскаржувана захисником ухвала винесена в порядку ст. 538 КПК, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 травня 2021 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                       ОСОБА_3