КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/2035/2021
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            26 липня 2021 року                                                                         місто Київ
                                                                                                 справа №362/358/21
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
за участю:
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Мамедова Васиф Нуру огли ,
учасника ДТП ОСОБА_2 ,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року скасувати та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що водій         ОСОБА_4 здійснював обгін автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, і не переконався, що такий маневр буде безпечним. Отже, саме під час маневру обгону, який здійснював водій ОСОБА_4 сталося зіткнення.
Вказувала, що жодних актів про несправність автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , поліцією не складалось, фото окремих деталей не робилось, інших зауважень чи претензій до стану авто чи водія ОСОБА_2 під час оформлення ДТП не було.
Зазначала, що основним доказом, на який опирався суд при винесенні оскаржуваної постанови був висновок експерта №0438 від 10 лютого 2021 року, поданий ОСОБА_4 , згідно якого експерт зробив протилежний від поліції висновок - винним в ДТП є інший водій - ОСОБА_2 , так як здійснюючи поворот вліво, через технічну несправність лівої фари на причепіавтомобіля «Skoda», водій ОСОБА_4 не був попереджений сигналом покажчику поворота про рух авто «Skoda» ліворуч.
Вважає, що даний висновок експерта є неналежним доказом і судом не повинен був брати його до уваги, оскільки у висновку експерт опирався лише на фотографії надані замовником, при цьому експерт не оглядав автомобілі.
Посилалася на те, що до висновку експерт додає фото невстанвоелної деталі від невстановленого автомобіля. Так як експерт сам не оглядав автомобіль, його висновок опирається лише на певне фото, на якому неможливо ідентифікувати належність запчастини до конкретного автомобіля.
Вказувала, що водій автомобіля «Skoda»надав в суді пояснення, що жодних фотографій таких деталей ніхто не робив, так як його авто та причіп до зіткнення працював справно і під час оформлення ДТП про такі несправності взагалі не йшлося, але суд не взяв до уваги пояснення іншого водія.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що вона постійно проживає в Республіці Польща і не була учасником ДТП, вона не мала можливості через карантинні обмеження бути присутньою на судовому засіданні, на якому приймалася оскаржувана постанова. Про постанову дізналася від водія автомобіля «Skoda» - ОСОБА_2 , який отримав повний текст оскаржуваної постанови 11 березня 2021 року.
У судовому засіданні апеляційного суду учасник ДТП ОСОБА_2  доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - Мамедов Васиф Нуру огли у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Статтею 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, може бути особа, яка є власником транспортного засобу, оскільки їй в результаті ДТП заподіяна шкода.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 01 березня 2021 року, а апеляційна скарга на неї подана 22 березня 2021  року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 , яка подала апеляційну скаргу є власником автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , остання не була учасником ДТП, не приймала участі в розгляді справи судом першої інстанції, а про постанову дізналася від водія автомобіля «Skoda»- ОСОБА_2 , який отримав повний текст оскаржуваної постанови 11 березня 2021 року.
Апеляційна скарга подана 22 березня 2021 року.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ст.124  КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Пунктом 10.1 вказаних Правил передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п.14.2 «б» ПДР України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №184563, 13 січня 2021 року близько 14.00 год. на автодорозі смт. Глеваха-Малютянка -Одеса, 31 км, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Iveco Daily 35С15», д.н.з. НОМЕР_2 , не впевнився в безпечності та виконуючи маневр обгону, не переконався, що автомобіль марки «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду, ввімкнув лівий показник повороту та виконував маневр повороту ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.14.2б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.   
Іншим учасником ДТП є водій автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1         ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходив з того, що в судовому засіданні не було встановлено порушень з боку ОСОБА_4 будь-яких правил дорожнього руху, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією, що сталася.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своєї невинуватості у ДТП ОСОБА_4 у суді першої інстанції було надано висновок судового експерта Автономова М.В. №0438 від 10 лютого 2021 року за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Iveco Daily 35С15 д/н НОМЕР_2 та «Skoda Octavia», д/н (Республіки Польща)  НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д/н НОМЕР_3 .
В суді апеляційної інстанції на підтвердження своєї невинуватості у ДТП водій іншого автомобіля ОСОБА_2 надав висновок експертного дослідження за результатами проведення авто технічного дослідження №ВЕД-230/07-2 від 06 липня 2021 року, складеного  судовим експертом Семенченко П.О.
Висновок експерта є доказом, якому суд дає оцінку як окремо, так і у сукупності з іншими доказами, і наперед усталеної сили немає.
Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи та надані учасниками ДТП висновки експертів, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
Як вбачається з висновку №0438 від 10 лютого 2021 року за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Iveco Daily 35С15 д/н НОМЕР_2 та «Skoda Octavia», д/н (Республіки Польща) НОМЕР_1з причепом ПГ-10 д/н НОМЕР_3 , складеного судовим експертом Автономовим М.В., який має кваліфікацію судового експерта за експертними спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження»:
враховуючи стан елементів контактної групи вилки та розетки автомобіля SkodaOctaviaд/н (Республіки Польща)  НОМЕР_1 та причепа ПГ-10 д/н НОМЕР_3 , безпосередньо перед даною дорожньо-транспортною пригодою електричне обладнання причепа не було підключене до автомобіля, тобто живлення задніх комбінованих ліхтарів причепа було відсутнє;
в даній дорожній обстановці водій автомобіля IvecoDaily 35С15 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 з моменту об`єктивного виявлення небезпеки для руху повинен був вжити заходів, направлених на уникнення ДТП, тобто діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху;
в даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia д/н (Республіки Польща)  НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2 при здійсненні маневру ліворуч повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.9.4 та 10.1 Правил дорожнього руху;
в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля IvecoDaily 35С15 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 невідповідностей технічного характеру вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, а також вимогам п. 14.2.6) цих Правил не вбачається і його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору з підстав, викладених в дослідницькій частині;
в даній дорожній обстановці при фактичних обставинах взаємного зближення та контактування транспортних засобів в діях водія автомобіля Skoda Octavia д/н (Республіки Польща)  НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д/н НОМЕР_3      ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 ПДР в частині забезпечення безпеки руху при здійсненні маневрування, і вказані невідповідності перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.
Вказаний висновок ґрунтується на тому, що експертом вирішено питання щодо підключення (з`єднання) між собою штепсельної вилки та контактної розетки автомобіля Skoda Oktavia д.н.з.  НОМЕР_1 та причепа ПГ-10 д.н. НОМЕР_3 , шляхом дослідження по наданим замовником дослідження ОСОБА_4 фотознімках слідосприймаючих та слідоутворюючих об`єктів.
Вбачається, що експертом фактично здійснено дослідження деталей транспортного засобу (штепсельна вилка та контактна розетка) та технічний стан транспортного засобу і таке дослідження виконано лише візуально, за фотознімками і без застосуванням будь-яких інших методів контролю.
Статтею 2 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів.
Додатком 6 до затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2015 року №301/5 «Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів», визначено перелік видів судових експертиз та експертних спеціальностей, за якими присвоюється кваліфікація судового експерта фахівцям, які не є працівниками державних спеціалізованих установ. Згідно до цього переліку один із видів видом судових експертиз є інженерно-транспортна експертиза, а видами експертних спеціальностей цього виду судових експертиз, є: 10.1 Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод; 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів; 10.3 Дослідження деталей транспортних засобів; 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження.
Пунктом 1 цього Положення встановлено, що свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта видається з певного виду експертної спеціальності.
Частиною 3 ст.10 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.
З метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості їх проведення, наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 затверджено «Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень».
Згідно із пунктом 2.3 розділу II цієї Інструкції експерту зокрема забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з`ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.
Вбачається, що експертом Автономовим М.В. у висновку експерта №0438 від 10 лютого 2021 року здійснено дослідження за такими видами експертних спеціальностей, як 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів та 10.3 Дослідження деталей транспортних засобів, на що він не має відповідної кваліфікації судового експерта, а тому це дослідження виконано поза межами компетенції експерта Автономова М.В .
Крім того, при регламентації дій учасників ДТП (питання №2 висновку № 0438 від 10 лютого 2021 року), а саме водія автомобіля SkodaOktavia д.н. НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 та відповідно Iveco Daily35С15 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 експерт виходив з умови, що на момент коли автомобіль Skoda розпочав свій маневр ліворуч автомобіль Iveco вже знаходився на зустрічній смузі руху в процесі його обгону, тобто базується виключно на поясненнях водія ОСОБА_4 . При цьому, експертом жодним чином не проаналізовано (не оцінено) дорожню обстановку, при якій на момент коли автомобіль Skoda розпочав свій маневр ліворуч автомобіль Iveco ще не розпочав свій маневр обгону, що не виключається враховуючи, що при проведенні ним дослідженні у нього були відсутні будь-які характеристики зближення цих транспортних засобів (п.3 даного висновку).
Також, за відсутності будь-яких даних щодо зближення транспортних засобів, що в тому числі й не дають йому встановити чи мав водій автомобіля Iveco Daily 35C15 н.з.  НОМЕР_4 ОСОБА_4 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia д.н.  НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д.н.з. НОМЕР_3 (п. З даного висновку), що є першочерговим завданням при оцінці дій водія автомобіля Iveco  ОСОБА_4 відносно вимог п. 12.3 ПДР України (відносно якого регламентує дії даного водія експерт Автономов М.В ), взагалі унеможливлює будь-яку оцінку дій водіїв в контексті знаходження їх дій в причинному зв`язку з виникнення даної пригоди, оскільки в даному випадку неможливо встановити навіть послідовність (черговість) маневрування даних транспортних засобів - тобто, хто з них першим розпочав свій маневр, що в свою чергу, безпосередньо впливає на регламентацію та оцінку відносно вимог ПДР дій цих водіїв. Слід відмітити, що застосування водієм даного транспортного засобу екстреного гальмування, на що посилається у своїх висновках експерт      Автономов М.В. , свідчить лише про відповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.3 ПДР в частині застосованих ним прийомів керування направлених на уникнення пригоди, але не дає можливості оцінити своєчасність застосованих заходів (п.12.3 ПДР).
Все вищенаведене свідчить про односторонність і неповноту експертного висновку №0438 від 10 лютого 2021 року, який до того ж здійснено експертом Автономовим М.В. поза межами його кваліфікації судового експерта з певної експертної спеціальності.
З експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження №ВЕД-230/07-2 від 06 липня 2021 року вбачається, що він складений  судовим експертом Семенченко П.О., який має кваліфікацію судового експерта за експертними спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» та 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження».
З даного висновку вбачається, що експерт діяв в межах своєї компетенції та вирішував питання, які відповідають присвоєної йому кваліфікації судового експерта з певного виду експертної спеціальності.
Експертом не провадилось «абстрактне» візуально-безконтактне дослідження деталей транспортного засобу за фотознімками, а здійснювалось дослідження експертним шляхом із використанням методики розрахунку швидкості, виходячи із зафіксованих на схемі ДТП конкретних вхідних даних щодо гальмівного шляху тощо.
З висновку вбачається, що експертом було проаналізовано пояснення водіїв обох транспортних засобів - учасників ДТП на предмет їх технічної спроможності, та за результатами якого характеристики розвитку пригоди вказані водієм автомобіля Iveco  ОСОБА_4 враховуючи встановлену суперечність між даними поясненнями водія автомобіля Iveco, та характеристиками зближення транспортних засобів, що були встановлені в рамках даного дослідження (у відповідності до яких мінімальний час існування перешкоди для руху водію даного транспортного засобу виходячи з мінімально можливого ситуаційного нормативного часу реакції водія (0,6с), з врахуванням зафіксованого на схемі місця зіткнення транспортних засобів (позначка № 4 на схемі ДТП) становить близько 2,6...2,8с), при подальшому дослідженні не використовувались, оскільки це може призвести до заздалегідь неправдивих висновків. В свою чергу, при подальшому дослідженні використовувались саме пояснення водія автомобіля Skoda  ОСОБА_2 , які відповідно до проведених експертом Семенченком П.О. не містили протирічь з механізмом розвитку пригоди.
При цьому слід вказати, що дана пригода відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 характеризувалась виконанням водієм автомобіля Skodaманевру повороту ліворуч, при якому на момент початку вказаного маневру автомобіля Skoda, автомобіль Ivecoще не розпочав свій маневр обгону, тобто при такій умові дії водія автомобіля Iveco ОСОБА_4 слід регламентувати та оцінювати у відповідності п. 10.1 та (або) 14.2 б) ПДР України (про що й зазначає у своєму висновку експерт Семенченко П.О. ). Крім того, враховуючи такі умови виникнення пригоди, при якій на момент коли автомобіль Skoda розпочав свій маневр ліворуч автомобіль Iveco ще не розпочав свій маневр обгону очевидно, що в незалежності від відповідності/невідповідності дій водія автомобіля Skoda Oktavia д.н.  НОМЕР_1 з причепом ПГ-10 д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР України (відносно якого регламентує дії даного водія експерт Семенченко П.О. ), дії водія автомобіля IvecoDaily35С15 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та (або) 14.2 б) ПДР та дана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням пригоди, про що й зазначає в своєму висновку експерт        Семенченко П.О .
Отже, відповідно до експертного дослідження №ВЕД-23 0/07-2 від 06 липня 2021 року дії водія автомобіля Iveco  ОСОБА_4 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.10.1 та (або) 14.2 б) ПДР та дана невідповідність знаходиться у причинному зв`язку з виникненням пригоди.
Суд апеляційної інстанції вважає висновок №ВЕД-230/07-21 від 06 липня 2021 року, що виконувався експертом Семенченком П.О. в межах його компетенції, обґрунтованим, повним та об`єктивним.
З огляду на наявні у справі докази, які у своїй сукупності доводять те, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.14.2б Правил дорожнього руху України, а відтак висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
У зв`язку із цим постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, якою   ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Оскільки адміністративне правопорушення вчинене 13 січня 2021 року, а відтак на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підстав п.7 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити потерпілій ОСОБА_3 і строк на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року.
 
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 - задовольнити.
 
Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року - скасувати та прийняти нову.
 
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
            
Суддя:                                                                                               Борисова О.В.