ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №813/5982/15
адміністративне провадження № К/9901/26770/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Стародуба О.П., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 813/5982/15 (головуючий суддя: Большакова О.О., судді: Багрій В.М., Заверуха О.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
02.11.2015 ОСОБА_1 (далі також позивачка) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також відповідач-1 або Фонд), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі також відповідач-2 або Уповноважена особа Фонду), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Дельта Банк», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд:
визнати протиправними (неправомірними, незаконними) дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність договору банківського вкладу від 17.02.2015 № 003-13405-170215, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк»;
зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити її до переліку (реєстру) вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в              АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича виплатити їй гарантовану Фондом суму відшкодування за договором банківського вкладу від 17.02.2015             № 003-13405-170215, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019.
Прийняти нову постанову.
Закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправними дій щодо визнання протиправними дій щодо нікчемності договору банківського вкладу.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ «Дельта Банк», якій необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу від 17 лютого 2015 року    № 003-13405-170215 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Уповноважена особа Фонду звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою (надійшла поштою 20.09.2019), у якій просила скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2019 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
29.10.2019 від позивачки надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 18.08.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.

II. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно дійшов висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015                                  № 003-13405-170215, укладеного між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк». Позивачка зазначає, що нікчемним є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв`язку з протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру. Водночас звертає увагу на те, що в оскарженому рішенні відповідач не навів конкретної підстави для визнання правочину нікчемним, а також жодних доводів на підтвердження своєї позиції. Також, на думку позивача, виключне право визнавати договори недійсними (нікчемними) належить суду. 
В свою чергу відповідачі в наданих запереченнях зазначали, що кошти на рахунок, відкритий на ім`я позивачки, надійшли внаслідок розбивки великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання Фонду на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Водночас стверджують, що вони діяли в межах повноважень, визначених Законом України від 23.02.2012              № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( далі також Закон          № 4452-VI). Вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
ІІI. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.02.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір № 003-13405-170215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, предметом якого є розміщення строкового вкладу на суму 7958 доларів США на строк до 18.05.2015.
У пункті 1.8 договору № 003-13405-170215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" від 17.02.2015 зазначено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами вказаного договору.
30.10.2014 постановою Національного банку України № 692/БТ „Про віднесення публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до категорії проблемних", прийнято рішення про віднесення АТ „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про впровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 впроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015 включно.
Постановою Національного банку України № 664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "Дельта Банк".
Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 181 від 02.10.2015 розпочато процедуру ліквідації вказаного банку з 02.10.2015 по 04.10.2017 включно.
Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ "Дельта Банк" здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених, крім іншого, частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI. 
Згідно з протоколом засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом уповноваженої особи Фонду № 408 від 29.05.2015, Комісія дійшла висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в додатку № 1 до вказаного протоколу), укладені між банком та фізичними особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI. 
16.09.2015 винесено наказ тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" № 813 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями".
23.09.2015 представник ПАТ "Дельта Банк" за довіреністю Сичевська Ю.К. листом      № 8821/1788 повідомила позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 № 003-13405-170215, посилаючись на пункт 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, у зв`язку з чим, позивача не включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Позивачка вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права та інтереси, тому звернулася з позовом до суду.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. для включення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції зазначив, що вклади розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладами на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. Водночас відповідачем не наведено правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачку, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржником зазначено, що Уповноваженою особою Фонду було вчинено належні відповідні дії на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону № 4452-VI щодо виявлення нікчемності договору банківського вкладу ( депозиту), який був укладений в період дії заборони укладання депозитних договорів з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ та є укладеним всупереч вимог чинного законодавства України що регламентує укладання депозитних договорів.
В свою чергу у відзиві на касаційну скаргу позивачка зазначає, що сторони ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» досягли згоди з усіх істотних умов договору        № 003-13405-170215 банківського вкладу від 17.02.2015, уклали договір та виконували його умови. Також сторони погодили порядок внесення позивачкою коштів банківського вкладу, не оспорювали цей договір, не вказували про його порушення і не ставили питань про його недійсність. Банк погодився, що позивачка внесла суму вкладу і виконала свої зобов`язання.
VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначено Законом № 4452-VI.
Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа?підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200     000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент ухвалення рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10,00 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників із визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом № 4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Закон пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 зазначеного закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договору банківського вкладу) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Уповноважена особа вважала нікчемним договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що операція із зарахування вкладу (депозиту) на підставі договору № 003-13405-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 17 лютого 2015 року здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку ОСОБА_2 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.
Зазначаючи про недопустимість перерахування коштів на рахунок позивача з рахунку іншої особи - ОСОБА_2 , відповідач послався на пункт 1.8 договору      № 003-13405-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 17 лютого 2015 року, яким встановлено, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладення сторонами цього договору.
Водночас зміст зазначеного договору свідчить, що сторони не обумовлювали можливість перерахування коштів з рахунку іншої особи і заборони такої дії договір не містить.
Суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку, що факт отримання банком коштів, розміщення їх на депозитному рахунку позивачки, обслуговування цього рахунку та нарахування та виплата відсотків банком в сумі 275, 97 доларів підтверджує виконання банком зазначеного договору.
Водночас положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивачки не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачці.
Така правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.06.2019 у справі № 826/12370/16, від 05.06.2019 у справі № 826/3803/16 та відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, згідно із яким   посилання відповідача на укладення договорів банківського вкладу під час дії постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії «проблемних» є безпідставними, оскільки відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказана постанова є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для ПАТ «Дельта Банк» обмеження відповідачем не надано. Водночас невиконання посадовими особами Банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) саме відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачка уклала з ПАТ «Дельта Банк» 17 лютого 2015 року договір № 003-13405-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая», і кошти були зараховані на рахунок цього ж дня, що підтверджено виписками по рахунку та копією платіжного доручення від 17 лютого 2015 року.
Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації у банку (02 березня 2015 року).
Отже, вклади розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачка підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладами на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. Водночас, відповідачем не наведено правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.
З огляду на вищенаведене, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивачку, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачку як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.
Приписами пункту 6 розділу ІІ Положення № 14 (у редакції станом на момент розгляду справи) передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.
Обираючи належний спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, слід зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо рахунку позивача, відкритого у ПАТ "Дельта Банк".
Аналогічна правова позиція у подібних спірних правовідносинах у постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 826/9691/16, від 26.04.2019 у справі № 804/235/16, від 03.07.2020 у справі № 826/26527/15, від 02.02.2021 у справі № 826/1567/16, від 24.04.2019 у справі № 818/3633/15 та від 24.07.2019 у справі № 826/5578/16.
За змістом статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, 

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.
Змінити постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, виклавши абзац п`ятий резолютивної частини зазначеного рішення у такій редакції:
Зобов`язати Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за договором банківського вкладу від 17.02.2015 №003-13405-170215, стосовно рахунку ОСОБА_1 .
В решті постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Судді Верховного Суду                                                            С.М. Чиркін
                                                                                          О.П. Стародуб
                                                                                          В.М. Шарапа