ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року	Львів	Справа № 380/27/21 пров. № А/857/8675/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                        Хобор Р.Б.,
суддів                                                                             Кухтея Р.В., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року ухвалене суддею Потабенко В.А. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/27/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування висновку

                                                              В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд: 
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.11.2020 року щодо відмови у зарахуванні до загального та пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи у відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року та відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 05.08.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи у відокремленому підрозділі» ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пільгової пенсії по віку, згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 05.08.2020 року.
У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах. 12.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як 3 розміри прожиткового мінімуму, згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте, відповідач відмовив позивачу у такому перерахунку посилаючись на те, що за період з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року роботодавець позивача не сплатив страхові внески, а отже цей період роботи позивача неможливо зарахувати до страхового стажу позивача.
Позивач вважає відмову відповідача протиправною та зазначає, що він не повинен нести негативні наслідки у вигляді не зарахування певного періоду роботи до страхового стажу, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку щодо сплати страхових внесків.
Позивач додаткового зазначив, що період його роботи у відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року підтверджується записами у трудовій книжці та розрахунковими листами про нарахування заробітної плати у спірний період.
Позивач вважає, що відповідач порушив його право на пенсійне забезпечення, а тому на думку позивача, належним способом захисту порушеного права є визнання рішення відповідача протиправним та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо врахування вказаного вище періоду роботи до страхового стажу та провести у зв`язку з цим перерахунок пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.11.2020 року про відмову ОСОБА_1 у зарахуванні до загального та пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи у відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року та відмови у перерахунку розміру пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 у відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пільгової пенсії по віку ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення за її призначенням - 12.11.2020 року, та з врахуванням раніше виплаченої пенсії.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судових витрат у вигляді судового збору. 
Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким  у задоволенні адміністративного позову відмовити. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що за змістом частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно з даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за період з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року страхувальником ДП «Львіввугілля» страхові внески за позивача не сплачені. З огляду на наведене, відповідач стверджує, що правомірно не включив вказаний період роботи позивача до страхового стражу, позаяк, зарахування спірного періоду до страхового стажу можливе лише за умови сплати страхових внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 , починаючи з 31.10.2005 року працює на відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» повний робочий день на підземних роботах.
12.11.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пільгової пенсії по віку у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

17.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відмова у перерахунку пенсії обумовлена тим, що відсутність сплати підприємством страхових внесків за період з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року виключає можливість включення цього періоду до страхового стажу, а наявний у позивача страховий стаж на підземних роботах станом на 12.11.2020 року, який становить 13 років 9 місяців 3 дні, не дає можливості здійснити перерахунок пенсії, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що особа не має нести негативні наслідки у вигляді не зарахування певного періоду роботи до страхового стажу, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку щодо сплати страхових внесків. Виходячи з цих міркувань, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач має право на включення періоду роботи у відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року до страхового стажу.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 процентів середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.
Спору щодо належності робіт на яких працював позивач до Списку № 1 немає.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі – Закон № 1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично, внаслідок невиконання ДП «Львіввугілля» обов`язку зі сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм права висловив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неперерахування ДП «Львіввугілля» за позивача страхових внесків не є підставою для не включення відповідного періоду роботи до стажу, що дає право на трудову пенсію, оскільки відповідно до ст. 62 Закону № 1058-ІV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.
Суд першої інстанції встановив те, що період роботи позивача на відокремленому підрозділі ДП «Львіввугілля» шахті «Степова» з 01.08.2019 року по 31.10.2020 року підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача.
З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач діяв протиправно, не врахувавши до страхового стажу позивача зазначеного вище періоду.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року в справі № 380/27/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повний текст постанови складений  26.07.2021 року