КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУНС №759/3635/21                                                                      Постанова винесена суддею Бабич Н.Д.
Провадження № 33/824/2148/2021 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
            25 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю захисника Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 
 
Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 15 лютого 2021 року о 10 год 30 хв, рухаючись в м. Києві по автодорозі Київ-Чоп (19 кілометр) керував транспортним засобом - автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 стверджує, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення та при розгляді справи судом були допущені істотні порушення процесуального закону, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.
Звертає увагу на те, що суд розглянув справу без його участі, чим позбавив можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, безпідставно не задовольнив його клопотання про направлення справи до суду за місцем проживання                           ( АДРЕСА_1 ), оскільки зазначена в протоколі адреса: АДРЕСА_2 не відповідає його фактичному місцю проживання, а на час розгляду справи внаслідок карантину він не міг прибути в                  м. Київ. До того ж автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував 15 лютого 2021 року, зареєстрований у м. Полтава, що також знаходиться за межами юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.
 
Вислухавши пояснення захисника Шимка А.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. 
 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Загальні вимоги щодо процедури огляду водія на стан сп`яніння визначені у ст. 266 КУпАП, частиною 6 якої передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок). 
На виконання цієї постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).
Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до положень п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Таким чином, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи  щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП правильно застосував норми матеріального права та не допустив істотного порушення процесуальних норм.  
 
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів провадження слідує, що справу розглянуто під час відсутності                ОСОБА_1 , але направивши 10 березня 2021 року клопотання про відкладення розгляду, призначеного на 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 наступного дня, тобто 11 березня 2021 року, особисто в суді ознайомився з матеріалами справи. 18 березня 2021 року ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, у зв`язку з чим розгляд було відкладено на 26 березня 2021 року, що про повідомлено ОСОБА_1 24 березня 2021 року останній направив до суду заяву, в якій просив передати справу на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області за місцем його проживання. В судове засідання 26 березня 2021 року ОСОБА_1 не прибув, отже правом бути присутнім під час розгляду справи та вирішення клопотання не скористався, тому суд вірно на підставі ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
До того ж при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 отримав можливість для реалізації усіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею, але в судове засідання не прибув і жодних пояснень щодо фактичних обставин справи не надав. 
 
Що стосується доводів ОСОБА_1 , які зводяться до порушення судом правил територіальної підсудності, то необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення. Частиною 2 цієї норми визначено можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 130 КУпАП за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом місцем вчинення адміністративного правопорушення є 19 км автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп і ця місцевість за інформацією державного агентства автомобільних доріг України (УКРАВТОДОР) віднесена до меж Святошинського району м. Києва. Отже суддя місцевого суду вірно розглянув справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення та відхилив клопотання про її направлення для розгляду за місцем проживання порушника, оскільки це могло б призвести до затягування розгляду та спливу строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП.
При цьому суд зауважує, що з долученого до протоколу відеозапису слідує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто уточнив адресу місця фактичного проживання в Київській області та не повідомив працівникам поліції про те, що проживає за місцем реєстрації.
  
Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони спростовуються доказами по справі, оскільки невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №350908 від 15 лютого 2021 року, який складений уповноваженою на це особою за участі двох свідків та ОСОБА_1 , а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування транспортним засобом, зазначені виявлені у ОСОБА_1 поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук) та дії водія щодо ухилення від огляду, є посилання на порушення вимог п. 2.5 ПДР та норму закону, яка передбачає за це адміністративну відповідальність (а.с. 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 лютого 2021 року (а.с. 2);
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15 лютого 2021 року, за змістом яких у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, водночас пояснення свідків узгоджуються з фактичними обставинами правопорушення, що викладені в протоколі, та не містять істотних суперечностей, які б давали підстави для сумніву в їх достовірності (а.с. 3). 
- розпискою ОСОБА_4 про те, що він зобов`язується доставити автомобіль «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_1 :   АДРЕСА_3 , що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП (а.с. 4);
- рапортом інспектора взводу №1 роти №2 БПП в с. Чайки УПП у Київській області Департаменту ПП Національної поліції України ст. лейтенанта поліції Машовця Є.М., за змістом якого 15 лютого 2021 року о 10 год 30 хв, під час патрулювання у складі екіпажу «Комета 310», на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 19 кілометр було зупинено автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення п. 19.1 ПДР України. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5);
- відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції, де зафіксовано фактичні обставини відмови ОСОБА_1 , у якого поліцейським були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 6).
 
Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою та переконливо доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 26 березня 2021 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП та відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить ОСОБА_1 .
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із санкції зазначеної правової норми та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року, якою   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                             О.П. Павленко